296 GARFOGEL. 
NM 1 2 3 4 15) 6 T 
AReets EUT OG LTR AL NR rer 130 127 124 119,6 125 110 120 
IDDE TS KN ee AN T4,5 82,7 74,6 76 30 385 76 
; RNE BN TS 55,5 44,8 49,4 43,6 45 25 44 
» reducerade längd 1,74 1,54 1,66 1,57 1, säl 1,29 1,58 
D Tektangel, "ku 9,685 10,503 9,250 9,090 — [10,000 9,350 9,120 
Ägg. [?l,6 tum långt, hvitt med oregelbundna purpurstreck; fläckar 
vid tjockändan rostfärgade, BECHSTEIN; minst sagt tvivelaktigt.] 
Ägg stort, > Svanens, hvitt med oregelbundna, purpurfärgade streck; 
fläckar vid tjockändan svarta och rostfärgade, MEYER. 
Ägg blågrönt, hvitt, blir i samlingar nästan hvitt; fläckar stora, spridda, 
2 st.—4 t. 10 lin.—35 t. I lin. X3 t.—3 t. 3 lin., NAUMANN. 
Ägg silvergrått, dragande i brunt, grå och mörkare fläckar och kru- 
melurer, WSilverhvitt med violetta grundfläckar och talrika krumelurer och 
andra figurer, grönaktigt med gröngrå teckning. Gråhvitt med dragning åt 
grönt, grundfläckar ljust violetta, de ytligare mörkare violetta; ytfläckar 
bruna. Urblekt och med gles teckning, PÄSSLER. 
Ägg 433 X 223, DRESSER. 
De av ÖLAFSEN omtalade ägg voro av Uria troile, FABER. 
Fogeln har förekommit i synnerhet i norra delen av Atlan- 
tiska havet. 
FABER för stannfogel. 
Tillhörde oceanens boreala zon och ansågs av 
Knappt troligt är, att den unge, som 
FaBRrRicIUS beskriver såsom tagen vid Grönland, 'ej långt från 
utkläckningsplatsen', tillhörde denna art. Lever på öppna havet; 
sällan och om vintern sedd vid Grönlands yttersta öar. De gamla 
mycket sällsynta, FaBricivs, 1780. Vid S. Grönland, hade förr 
häckplats(?) på dess sydliga öar, FABER BENICKEN erhöll ej mer 
Under 8 år sökte Köpenhamns museum förgäves 
att från dessa platser erhålla någon, Fazer. Vid Grönland icke 
något taget exemplar kändt av REiInNHARDT, 1839. År 1815 erhölls 
dock en. Vid Fiskenäset, HorBoerr. Man berättade, att den 
skall hava varit sedd N. om Sockertoppen, men HorBorr bjöd 
för en 40 kr. utan att kunna erhålla någon och tvivlade derför 
än en enda. 
ALCA IMPENNIS. 
på denna uppgift och fruktade, att man icke mera skulle få se 
den vid landets kuster ['der den 80 år före 1840, d. v. s. år 
1760, icke var sällsynt]. 
boplatser äro mycket orediga, då somliga säga, att foglarna bodde 
inne i fjordarna, andra att de buro äggen under vingarna, andra 
åter, att de bodde på de allra yttersta skären, hvilket antages 
[Man vet med fullkomlig visshet(?), att Alca 
impennis häckat på fere ställen på Grönland], men 1840, kan 
Grönländarnes utsagor om dess förra 
såsom troligast. 
den anses såsom alldeles försvunnen från Grönland, HoLBOLL. 
J. REINHARDT anför den 1857 bland Grönlands foglar, snarare 
än som om det skulle finnas 
Även 
derför att den förr förekom der, 
något hopp om, att den ännu skulle kunna finnas der. 
förr har den emellertid knappt förekommit regelbundet, utan en- 
dast varit en sällsynt gäst under en viss tid på året och endast 
1 landets sydliga del.” Grundade tvivelsmål hava blivit fram- 
stälda om fogelns häckning på eller vid Grönland. Exemplar 
från Grönland finnes i Minchen, Prerer, och i Lund. Ö. kusten 
av Grönland har blivit ansedd som fogelns sista häckningsplats, 
hvilket dock synes föga sannolikt och har icke blivit bekräftadt. 
En uppgift av WHYyMPER om, att den skulle erhållits 1859—60, 
förklaras av REINHARDT, 1875, bero på ett missförstånd. 9STEEN- 
STRUP säger, att man på grund av hittills kända iakttagelser 
är alldeles oberättigad att antaga, att fogeln tillbragt som- 
mar eller fortplantningstid vid Grönlands kuster. Den har varit 
vintergäst, vanligtvis såsom ungfogel och aldrig i stort antal, 
särskildt på utöarna i S. delen, ej i N. Grönland eller i Davigs-sun- 
det. — För egen del är jag böjd att antaga, att de foglar, som 
hava visat sig vid Grönland, kommit från S. Island. Uppgifter, 
som finnas hos fere författare om dess häckning i de nordligaste 
trakterna, äro således tvivelsutan förhastade. Fogeln hade likvisst 
