bi ÅL i NM 
i ' CE Å 
"n LJ FJ r 
AL 
PALT 5 
” 
v 
jr I Bl 
-— j 
Pe FO F z ; 
PL 
i 
F IE TSV 
NA PTE rr IR 
ed KA JE SN LAN Sj 
, AY sf ur vå | [40 RY 5 
ng OG 6 105 AN FL 1 14.8. RN LE 
AUNSCA VIN JIA 
998 = : ; GARFOGEL. ALCA IMPENNIS. | ENE Moe TNE 
mycket fet och har mycket mört och godt kött. — Bodde på 
Geerfugle-skären, S. om Island, troddes vära blind, Monzr, 1786. 
Under kriget mellan England och Danmark, sommaren 1808, 
gick en engelsk kapare in till Thorshavn på Färöarna, utplun- 
drade nästan staden och pressade en man att medfölja till Island. 
Sedan man d. 7 samma år kommit till Reykjavik, plundrade man 
staden och besökte fogelskären vid Reykenäs, der fartyget låg 
en dag, under det manskapet dödade en mängd foglar och sön- 
dertrampade ungär och ägg; det säges icke bestämdt om Gar- 
foglar funnos bland dem, REinHArpDt hos Cornrnin, 1876. 
Under samma krig, då Island var avstängdt från Danmark, 
sände dåvarande amtmannen på Färöarna ett par år efter krigets 
utbrott, 1813, ett fartyg från Reykjavik. Då det kom utanför 
Gejerskäret, var havet efter långvarig stiltje alldeles lugnt. Några 
av manskapet föreslogo, att man skulle bestiga klipporna, hvilket 
bifölls, och båten lade fill vid den under längsta tiden av året 
fördervliga klippstranden. Några av manskapet klättrade upp 
och påträffade en stor koloni av Garfoglar, på hvilka jagt strax 
gjordes; 24 eller 25 st. blevo dödade och nedkastade i båten. 
Återstoden fick tillfälle att kasta sig i havet, även äggen togos. 
Efter ankomsten till Reykjavik plockades och nedsaltades fång- 
sten till proviant. Denna förstöring av hela kolonien synes hava 
haft inflytelse på fogelns skenbara försvinnande vid Islands ku- 
ster under de närmast följande åren, J. REinHArRDT. Då år 1813 
(ej 1809) många slogos, voro 2 Färöbor med, hvilka levde ännu 
är 1862, H. C. Mörner. Då fartyget kom till Reykjavik, fick 
biskopen en fogel, som han lät uppstoppa och sände till England. 
De övriga såldes och uppåtos. FaABER, som 1827 omtalade detta, 
säger, att händelsen skedde 1813, så ock NAUMANN; Och REIN- 
HARDT tillägger 1876, att fartyget kom till Reykjavik d. 7? och 
hade kvar 24 friska Garfoglar utom de insaltade. De två nämnda 
Färöborna hade lemnat alldeles lika berättelse om saken till 
Woinzey. År 1814 funnos vid Låtravik, vid Islands NV. udde, 8 
st., av hvilka en bonde hade slagit 7 st. Fans annars ej på 
N. Island. Häckade på skär i öppna havet vid Island avlägset 
från land. "Två vid S. Island belägna skär, Geirfugleskjeer kal- 
lade, voro annars de enda, på hvilka han vid Island häckat. År 
1318 fångades en på södra Island, enl. Fazer, som förgäves sökte 
efter fogeln 1821 d. 7, då likvisst fogeln redan kunde hava ut- 
kläckt ungarna. År 1821 på sommaren erhöllos 2 st. å ett skär 
vid Öreback, FaBEr. Detta skedde efter det att det Kongl. 
Naturhistoriska museet i Köpenhamn under flere år gjort be- 
tydliga anbud på Island för erhållandet av Garfogeln, J. RFEiN- 
HARDT, 1839. Överallt år 1826 sällsynt. På hösten 1828 blev 
ett skinn insändt till Köpenhamns museum från Reykjavik. År 
1830 i okt. erhöll samma museum det första ägget av fogeln och 
ett skinn. Ett vulkaniskt utbrott hade vållat, att det yttersta av 
Geirskären hade brustit, och att foglarna under påföljande år 
sökt häckplats på ett landet närmare liggande skär, der 2 foglar, 
av hvilka ett skinn, det sistnämnda, blivit till vara taget. 
År 1830 erhöll museet av Greve Mornrtrz ett skinn och ett ägg. 
Om en annan då även dödad fogel känner man icke något vidare. 
Samma år dödades 2 st., som inköptes i Köpenhamn för en tysk 
naturaliehandlares räkning. Till detta års fångst höra även 3 
-andra, som museet jemte 2 ägg erhöll. År 1831 på hösten ut- 
bjödos 20 st. från Island. Dessa jemte några flere hade tagits 
på en expedition till häckplatsen; derifrån ansågs även en här- 
leda sig, som inköptes till museet år 1832, hvilken var den sista, 
som J. RzEinHArRbDr hade sett 1839. Således fördes till Köpen- 
hamn under de 10 närmaste åren minst 27 st. från Island, av hvilka 
