GARFOGEL. 
plantningens skull. Han saknade flygförmåga, simmade och dök 
utmärkt och gick genom häftiga bränningar upp på de låga klip- 
por, der han hade sitt hem. Han simmade på vattenytan vida 
mindre fort än under densamma, då han simmade med vingarna 
och styrde med fötterna. Han simmade med högt upplyftadt hu- 
vud och satt på klipporna i upprätt ställning. Han gick dåligt 
eller rättare kröp, enl. Lanpr, även med tillhjelp av vingarna. 
Om fogelns föda känner man icke mer, än att han tog Cottus 
scorpius, Cyclopterus lumpus och andra fiskar av samma storlek 
som dessa, FaBricius, [och (?)att en unge hade förtärt Rhodiola 
rosea och andra växter, men icke fisk, hvilken underrättelse dock 
är osäker]. 
Fogeln byggde icke något bo, utan lade sitt ägg på marken 
och häckade kolonivis på låga skär. Man har trott, att ruvnin- 
gen varade 6--7 veckor(?). De bodde, åtminstone stundom, till- 
samman med andra sjöfoglar och lade ägg i första hälvten av 
juni; nylagda ägg erhöllos dock även i sista veckan av juni. 
Båda könen ruvade och hade en ruvfläck på hvardera sidan af 
magen. 
Oo 
Jagten å denna fogel är, såsom av det föregående synes, 
en sorglig historia; de flesta 'slogos', några skötos. FABER sade 
år 1827: hade den milda naturen icke anvisat honom de ödsli-- 
gaste och vanligtvis otillgängligaste skär till bostad, skulle denna 
art snart, liksom Dronten, vara utrotad. Detta har dock icke 
hindrat, att han snart derefter fått dela Drontens öde. J. WorLEr 
uttalade redan 1850 den åsigten, att sjöfoglar borde på sina häck- 
platser skyddas; antalet av sådana är mycket minskadt. Alla 
dessa foglar skola bliva utrotade eller drivas från våra ogäst- 
vänliga klippor, innan man tänker på, att saken är värd någon 
J v n B + : ”- " 
AE YpSR OS PE MER t 
Läge SR | VV å h sl å Å 
än hn FE Ia UMAR ' 
| Ye I jä 
4 J 4 fa 
[Ad ' i LES 
a i N Fr ch » AD UD 
NN NT rr ”- st TAN Sn Jar J 
IR We j f ' rä | 
SRV . fö, fr I pl fv r / p 
Tu NA a Ke Mr . d v 
Vv AN N, y n i tg 
Nh 3 ir 
ARN z l 
F FRAM ÖN PE 
ALCA IMPENNIS. 1001 
uppmärksamhet. — Nog tyckes det, som om man kunnat i rätt tid 
hava fridlyst några kala klippor till en fristad åt denna fogel. 
I tamt tillstånd har man flere gånger lyckats hålla honom. 
OrLEARIVS hade den levande år 1664. Worm hade från Färöarna 
fått en ung fogel, som han hade levande under några månader. 
På Island underhölls en med potatis, blandad med mjölk. Den 
åt heldre sötvattens- än saltvattensfisk. BurKkitts tama fogel 
nämnes av YARRELL. 
Köttet hade god smak och var fett, hvarav man fann, att 
fogeln med lätthet skaffade sig föda. Grönländarne sägas hava 
förfärdigat sig kläder av fogelns skinn och användt skinnen 
(?möjligen snarare svalg och matstrupe) å halsen till flöte för 
sina kastspjut, så att de icke skulle sjunka. År 1831-2 såldes 
några skinn av fogeln till Tyskland för 100 thaler stycket; äg- 
gen betaltes med 10—12. Omkring år 1840, vill jag minnas, 
kunde fogeln i Köpenhamn köpas för 100, senare för 1,000 kro- 
nor och ett ägg för 500. Två ägg från en samling i Edinburg 
säldes för 1,680 till 1,884 kr. stycket. 
PryzerR uppräknade 1862 19 st. i åtskilliga samlingar. NEWTON 
säger 1870, att i museer och i enskildes ego finnas 71 eller 72 
uppstoppade foglar, 9 skeletter, spridda ben av 38—241 individer 
och 65 ägg. Turins museum, Greve E. TurAtI 1 Milano och 
museet i Florens ega exemplar av fogeln; pE SzLYys eger ett, som 
tillhört VeraAny. Det exemplar, som finnes i museet i Strassburg, 
blev oskadadt vid sista bombarderingen. Ett skelett finnes uti 
museet i Dresden. Nu äro 75 ex. kända, Ibis 1884. 
Garfogelns parasiter äro okända. Sådana torde dock kunna ännu på- 
träffas å uppstoppade exemplar eller i preparater förvarade i sprit. 
