1008 
Härav kan man förmoda, att foglarna under vintern uppehålla 
sig öster och söder om Färöarna. 
Fogeln drar både om dagen och natten, oafsedt vädret, men 
mest vid dimma, troligtvis för att undgå rovfoglar, i synner- 
het Lestris catarrhactes, som likväl det oaktadt tar mången unge. 
Den 7 äro alla borta, som icke blivit hindrade att lägga ägg i 
rätt tid eller som mistat sitt första ägg. Ungarna övervintra i 
temligen stor mängd, i synnerhet under sådana vintrar, då till- 
räcklig föda finnes för dem, men ofta finner man dem döda av 
svält och drivna på land, H. C. Mörner. 
På Spetsbergen företrädes denna art av U. Brimnichi. 
På Beeren Eiland häckar hon i stor mängd; deribland före- 
kom även ”U. ringvia', MALMGREN. 
Å Finmarkens kustklippor är den allmän stannfogel; häckar 
över allt mot öppna havet, såsom vid Vardö, Gjesvar, Stoppen. 
'U. ringvia ofta här skjuten i fiockar av U. troile, enl. meddel. 
av Norpvi. Träffad med sin unge på havet vid Tromsö d. 3; 
ungar ej halvvuxna d. 3, LiLLJEBorR&, 1850. Den & 1817 å Mosta 
Fjeld, Lofoten, i stor mängd, enl. Boiz, som dock något senare 
i Isis säger, att denna skulle vara U. Brinnichi, hvilket, likasom 
hans uppgift att LiInnéÉ med DU. troile skulle mena U. Brimnichi, 
var förhastadt. Endast en sågs vid Bodö, Gopman. Söder om 
polcirkeln äro kolonierna mindre, men finnas ännu på Ristö och 
flere andra öar utanför Stat. Om hösten i Kristianiafjorden i 
stor mängd, visar sig vanligen förr än Alca torda; 3—4,000 st. 
skjutas i goda år i Kristiania, RaAscH, 1838; går sparsamt ned 
till Systeröarna nära svenska gränsen. Under höst och vinter i 
stort antal på hela kusten och går i stora skaror av mest unga 
foglar in i de sydliga fjordarna. I Kristianiatrakten sällsynt 
under andra tider; erhållen d. 7 1833, $ 1836. Under senare 
SILLGRISSLA. URIA TROILE. 
tid har antalet här minskats. I Gudbrandsdalen erhölls en om- = 
kring år 1790. t j 
En Albino, gulhvit, erhölls vid Tromsö och en vid Kristiansand samt 
en hvit med svarta streck i Kristianiafjorden i dec. 1867; flere dylika hava 
erhållits, COLLETT. 
I Södermanlands skärgård sällsynt, SUNDSTRÖM, LUNDQVIST. 
Kallad Grissla eller Sillknipa, häckar. Enligt meddelande av 
LuNnDBore har det aldrig lyckats honom att få upplysning om 
något i Östergötlands skärgård skjutet exemplar. 
I Bohuslän allmän under vintern, men 'U. ringvia” temligen 
sällsynt. Kommer något tidigare än Alca torda och drager bort 
om våren något tidigare, CEpvErstRöÖM. Vid Fiskebäckskil en ung 
med ej fullväxta vingar i aug. erhållen av WzicHt, hvadan han 
ansåg, att den någon gång häckade här. Kommer i större an- 
tal vanligen mot slutet av okt., men stundom ej förr än 1 nov.; 
stannar till fram i april, då hon åter, utom ett fåtal, försvinner, 
W. v. Wricärt, 1851. 
den kalla årstiden, kommer stundom i sept., vanligen i okt., 
stannar åtminstone till början av april; erhållen d. i 1842; gammal 
fogel i sommardrägt d. 7 1866; i Rörö skärgård d. i 1881, MALw. 
Fans i Bohuslän vintern 1877—78, då Sillen kom i mängd, mindre 
talrik än under föregående åren. Häckar ej i Bohuslän, enligt 
meddel. av KoLTHOFF. 
På Gotland häckar hon här och der, Anprér. Skall lemna 
häckplatsen å Karlsöarna omkring d. 8, enl. LILLJEBORG, Som 
säger, att fogeln härifrån liknar den från Tromsö utom det att den 
svarta färgen är på den senare mörkare, hvilket dock kan bero 
på fjäderklädnadens ålder. U. ringvia säges häcka på Gotland, 
Häckar på Lilla och Stora Karlsön på branta 
klippor, Horrtz; vid Gotland endast på Karlsöarna och tillsamman 
Ganska allmän i Bohusläns skärgård under 
WALLENGREN. 
