/ 
Av 
de unga: ”thri thri. Jagten börjar d. 
'u 
| SR ÅS 
I us 
TE IYVWAS 
- j 
med 4 Na Ulla men Bie fald Slas 'Spetenäbb”, enl. meddel. 
av W. WözLER. 
I Ö. Småland ej sällsynt, TiseniIvs. Kommer till Skånes kuster 
om vintern vid öppet vatten. Fångades stundom under den kalla 
årstiden i trakten av Rå i fisknät och torgfördes till Lund i 
Vid Landskrona och Malmö erhållen d. 3 1867; vid 
10 1857, enl. meddel. av EurEnivs. Vid Lomma 
ej allmän, fångad någon gång under vår och höst i fiskgarn. 
Häckar ej i Skåne, Åströn. Vid Ystad en ung hona erhållen d. 
7 1872, en hane d. it 1877, en hona d. ? 1874, enl. meddel. av 
N. BRUZELIUS. 
Häckar i Muleklov, vid Hammeren, och säges även häcka 
ringa antal. 
Malmö även d. 
på Kristiansö, KJERBÖLLING, på Bornholms N. kust, GRUNACK. 
Vid Danmarks kuster om vintern mycket talrik. 'U. ringvia' 
erhållen i Öresund vintern 1844 och vid Helsingör i mars 1848 
KJERBÖLLING, COLLIN. 
mil från land, sett denna fogel med en FAN liten unge på 
ryggen. 
På Slesvigs och ildolsteins kuster i okt. till mars talrik på 
båda haven, men i synnerhet mellan öarna i Nordsjön i stora 
flockar; vid land sällsynt. 
kring under sommaren; i trakten av Hallingen, RoxWEDER, 1875. 
År 1876 oregelbunden om vintern. Vid Flensburg 1877 regel- 
bunden om vintern; vid Husum erhållen i nov. 1877, Jahresb. 
På Helgoland talrik på NRO - gamla ropa: 'rra rra', 
, till och med strax efter 
midnatt. Många ungar äro då ännu icke flygga. 
öborna. Jagträtten är fri, men ett jagtintyg måste lösas med 10 
shillings. Ön besöktes 1880 av E. v. HomEYrER. På dess norra 
udde ansågos 2,500 par häcka, deribland enkla 'U. ringvia', hvil- 
TEILMANN säger, att han flere gånger 80 
Små flockar oparade foglar irra om- 
De ätas av 
Ve ER NG FRE SEA AA 
- 1 Byle 
| SILLGRISSLA. vRIA 3 TROILE. Sd 
SA Dag SUN 
KR 
a DK Ö 
p, » 
| | : - YV Ts , 
i [3 + ';ö at på s 
i KR s I - hr AVP 
WIEA : OR h 
ken SAR (örhö sl derifrån och hvilken AR Hoxsyer synes 
vara benägen att anse för en egen art. Båda formerna strida 
icke sinsemellan för sin tillvaro, utan leva fredligt tillsamman.” dur 
Alla flyttfoglar på hösten komma till Helgoland i synnerhet vid = = 
N. och NO. vind. — Luften är klar, så att man ser på 6—7 
tyska mils avstånd från fyrtornen, BorLz. KINA 2 
På Hvita havet och Ishavet talrik, PaArzas. Mycket allmän rt 
i Finmarkens fjordar, MALM. SOMMERFELT uppgiver, att i Östfin- Y, i - 
marken U. ringvia syntes vara den allmännaste arten under vintern Ra 4 AG 
1857—58, då i Varangerfjord fogeln fans i ofantlig mängd. Att AN 
U. ringvia var i synnerhet den talrikaste, ”fremherskende”, tarvar | RR | 
bekräftelse, emedan över allt denna varietet är betydligt fåtaligare. 0 3 
Är allmän om sommaren och förekommer även om vintern. Sd 
Finska Ishavskusten; vid Schuretskaja, enl. LILLJEBORG, ej Säll- ”M 
synt. Keljätni d. '& 1863; nämnes bland Ålands foglar, PALMÉN. Hår 
Men det är ej säkert om den förekommer der; ägg ej erhållna re 
derifrån. Vid Arkangel, GozrBEr Omnämnes även från Kam- SR 
tschatka och Kurilerna, Patras, 1811, hvilken dock av flere an- 
ses skild. ”'U. lomvia Parr., nec L.', erhållen vid Abrekkusten, 
TACZANOWSKI. An 
Vid Danzig, Böckr. 
SCHILLING. 
Mycket sällsyntare vid Doberan än U. grylle, v. PrRErn. På 
Main vid SV. vind d. Y 1804, MEerzErR. Sades i Schweiz före- 
komma på sjöarna nästan alla år; fångad levande 1812 vid Rdr 
Milden och underhållen med fisk under några dagar, men der- Re 
efter dödad och uppäten; köttet var tranigt, MEISNER, SCHINZ, fe 
1815. Skall även hava förekommit på Luzern-sjön, om icke nå- SN 
gon förvexling egt rum', ScHINZ. bh AM 
I Pommern ganska sällsynt, HORNSCHUCH, 3 
Erhållen på kusten och på Hiddensö, HoLrLANnD. 
