— 
SEE 
jä VS RR 
: 
TS FER 
Era 
EC 
TRE 
"FT > Hä 
kunna nå den. Han förlorade dock icke modet; kunde han få 
tag i linan, vore han räddad. Han vågar det otroliga, springer 
rakt ut från avsatsen för att om möjligt fånga linan med händer 
och fötter; det lyckas honom och han är räddad. — På fri- 
stående höga klippor i havet stiger man upp nedifrån. "Två man 
följas åt och hjelpa hvarandra med linor och fogelstänger. Även 
från sidan av ett berg klättrar man, då även 2 man följas åt, 
sammanbundna om livet med en lina. Om den ene faller, söker 
den andre att i sittande ställning med linan om livet uppbära ho- 
nom. BStundom händer det dock, att den sittande icke kan stoppa, 
utan störtar ned med kamraten. Två män gingo för en del år 
tillbaka att fånga foglar utan annat redskap än sina fogelstän- 
ger. Då de kommit upp i berget, hände det, att den äldre, en 
gift man, som år 1862 var 80 år gammal, tappade sin stång i 
sjön. Att komma ned igen utan stång syntes vara omöjligt. 
”Du har hustru och barn', sade den yngre, som var ogift, ”efter 
mig skall ingen hemma gråta, tag derför min stång, måhända 
Herren hjelper mig utan den.” Båda blefvo räddade. 
Vårfångsten börjar strax efter det fogeln kommit till berget 
i slutet av febr. och varar till äggläggningstiden. Sedan börjas 
åter fångsten, när ungen höres, således efter St. Hans dag, och 
varar, der fogelbergen äro betydliga, så länge något är att få. 
Har en avsats icke besökts på många år, kan man taga foglarna, 
som icke äro skygga, med händerna, och lägger man sig ned, 
hoppa de strax upp på ens rygg. Huru många som skola tagas 
bestämmer en förståndig man, som vill hava fogeln spak, efter 
ungarnas antal; han tager icke flere, snarare färre än ungarna. 
Han tager även jemnt över hela avsatsen, ty tager han för många 
på ett ställe, blir det aldrig bebygdt igen. Även aktar han sig 
sr 
Mörner. Då fogelberget uppstiger brant från sjön, kastar sig 
stundom fogelfängaren efter slutad jagt i sjön och upptages der 
av en väntande båt; härvid begagnar han uppblåsta tarmar, 
bundna om livet, Winter. Fogeln kan även, då platsen lämpar 
sig dertill, drivas i land och der tagas med händerna, H. C. MöULLER. 
Jagas i Bohuslän med båt, hvarvid man söker komma i lovart 
om fogeln, som dyker långt och snabbt, CEDERSTRÖM. 
Köttet har fisksmak, äggen äro omtyckta. Ungen värderas, 
enl. Honzneren, i Södermanlands skärgård. Denna fogel är av 
mycket stor vigt såsom födoämne åt en stor mängd menniskor, 
som utan denna och några andra fogelarter icke skulle kunna 
uppehålla sig på många platser. 
Hon anfalles av Lestris catarrhactes eller Larus marmus, mot 
hvilka hon sätter sig till motvärn. Bor på Island ofta nära 
Havsörnen, oaktadt denne ofta dödar och uppslukar dessa foglar. 
Tages dessutom av Hajar. 
Ibland fjädrarna leva: 
Docophorus semivittatus G1EB.; (2D. platygaster DENNY); ?D. celedoxus 
NitzscH och ?D. platygaster DENNY. 
Inelvsmaskar: 
Ascaris spiculigera RuD., funnen i matstrupen, ventrikeln och hjertat; 
Nematoideum Alece pice Rup.; Holostomum erraticum DuI.; H. variegatum 
DuJ.; Tenia socialis KRABBE; YT. armillaris Rup.; T. Alce pice FABR.; Schi- 
stocephalus dimorphus ÖREPL. och Tetrabothrium macrocephalum RBup., alla i 
tarmkanalen. 
