1032 
första tonerna av den sång, som Anthus pratensis låter höra, 
FABER. 
Födan utgöres av Strömming samt Gasterosteus aculeatus och 
små Kräftor; tager Strömming av skötar och fisk av nät på 20 fam- 
nars djup, ÖDMANN; även Gunellus vulgaris och Tobis, NILSSON. 
Av krustacéer: Oniscus pulex och O. arenarius, men enl. FABER ej 
fisk; Palemon squilla, Boir, Salmo villosus och yngel av Cottus 
scorptwus och Gadus, FABRICIUS, mollusker m. m., PONTOPPIDAN, 
såsom Buccinum lapillus, SIEMSEN, hvilket skall färga exkremen- 
terna röda. FazERrR bekräftar, att de leva av mollusker. Ansesi 
Danmark nyttig, emedan hon tar Öniscus pulex, som söndergnager 
fisknäten. Förtär, enl. NAUMANN, bland annat Årenicola marina 
och Tobis, med hvilka hon även matar ungarna. 
ej huvudsakligen av Gunellus vulgaris, emedan fogeln sällan uppe- 
håller sig på så grundt vatten som denna fisk, utan matar ungen 
på vår vestkust mest med Småsill, Labrus och Gobius niger, enl. 
Födan utgöres 
KOLTHOFE. 
Häckar endast vid havet. 
Hanen jagar honan med vänliga åtbörder, 
Parning sker vanligen på stran- 
den, sällan i vattnet. 
utsträckt hals och under ett klingande ”ist ist och uppehåller 
Har 2 ruvfläckar. Hon bor 
1 bergskrevor, under eller på stenar, i stenrös vid stränderna och 
sig mest i lugnt vatten och parvis. 
utan rede. Coirett har, enl. meddel., ofta sett dem bo i jord- 
hålor, som icke kunde skiljas från Lunnefoglars. 
2 ägg med röd gula; de äro smakliga. Båda könen ruva, stundom 
Lägger oftast 
endast hanen. Om några gamla fångas, utkläckas deras ägg av 
andra oparade foglar, som föra i näbbet föda till ungarna. Denna 
utgöres av Blennius gunellus, Ammodytes tobianus, Arenicola ma- 
rina. Ungarna ligga i boet, tills de blivit vuxna; sällan har 
föräldrarna mer än en unge. Dunungen kan, om han händelsevis 
TOBISGRISSLA, 
fy 
LR tet 
URIA GRYLLE. 
kommer i vattnet, icke dyka. Börjar lägga ägg i slutet av maj. 
År 1781 hade hon friska ägg d. 7; ägg tagna d. & voro ruvade 
6 dygn, Öpvwans. Ruvar i 24 dygn, FaBER. Ungarna stanna 
1 boet, tills föräldrarna upphöra att giva dem mat, då de av 
hungern tvingas att kasta sig i havet, der de genast dyka 
föda. Fortplantar sig enl. FaBERrR i 4:de, men enl. BARrRtTHi 
3:dje året. 
efter 
I juli månad tagas ungarna, hvilka antingen användas kokta, 
då de äro rätt goda, eller ock insaltas och rökas för vin- 
tern. Deras fett är mycket fint, FaBER. De togos på Island 
av en simmande man med ljuster eller ock i bon, FABER. Innan de 
kunna flyga, fångas de i mängd, emedan köttet då är bättre, än 
sedan de blivit flygga. Erhållas ofta i fisknät, såsom i Öresund, 
under vintern. VSkjutas lätt med lämpliga hagel vid segling 
med vinden. Dyka mycket hastigt, så att haglen ofta icke träffa 
Räknas av BarrtH till de jagtbara foglarna, då dess kött 
och fjädrar äro amvändbara. 
dem. 
Köttet bedömes olika; smakar mindre tran än de flesta sjö- 
foglars, är mörkare än det av Alca torda, ÖDmaAnN. Fettet sades 
på Island vara finare än Gåsfett. Flådd och späckad är fogeln 
god, BERGIUS. 
anser köttet av de 
icke kunde lyfta från vattnet. KoLTHOFF 
gamla sämre än av någon annan sjöfogel. 
En Grissla togs med sina ägg och tjudrades vid dem, men 
Hon fick Strömming och blev någor- 
De kunna tämjas, 
ville ej ligga med stadga. 
lunda tam, men nedgrävde äggen i sanden. 
men dö snart, om de icke få komma i havet, FABER. 
Fiender hava de uti Jagtfalken och Havsörnen. De dyka 
väl undan för den senare, men han utmattar dem inom 20 min., 
ÄTS Od Eg TEE EN ERE AG FN TR LT FD AK alb VS VRA UD AL ARR A r RNA 
' KING UT n pr (BUUPSE AR SRS oo FE aa USERS JNA I a FLSA id FÖ S JV 
; VETE TES LD Ua IRL ENN DEG RR MSN TR SR ESP LR JRs Ne RT a 
FIRE TIR Sven 
RIAA 
f 
FABER såg fogeln på hösten vara så fet, att den - 
