ALKEKUNG. 
Träffades på Spetsbergen 1671 av Martens. Äter grå Krab- 
bor och maskar, ibland hvilka andra mindre havsdjur räknades. 
Den första erhölls d. 29 maj och flere senare. Man kokar och 
steker honom som U. grylle. Köttet var bäst näst 'Strandtlauffer, 
hvarmed väl förstods Tringa maritima. Enligt Manor var den på 
Spetsbergen talrikare än U. Brinnich. I stort antal emellan 81 
och 82 n. br. under aug.; sedd till 827 n. br., Parry. Ifrån 
73 mn br. d. & norrut tilltagande, allmän vid 75—76" å drivis. 
Häckar ymnigt, i synnerhet på Hornsundsöarna i Isfjorden; före- 
kommer ”fåtaligt vid Beeren Eiland; ”talrik' på höjden av samma 
öar bland drivis d. 7, MALMGREN, och på Dunöarna, v. HEUGLIN. 
Häckar på Spetsbergen i otaliga skarori de 100—200 meter höga 
stenrösena; även på Norsköarna nära 80” n. br. Bale inne i sten- 
rös, ägg 1, blåhvitt, läte /”rott-let-let. NOoRrpEensKiönp fann d. 
18 juni 1858 2 ägg på is mellan stenar N. om Hornsund, ansåg 
sannolikt, att ruvningen då ej börjat. Kommer stundom så tidigt 
som i slutet av april; 1873 fann han en mängd ihjelfrusna på 
Tobiesen såg d. + 1866 
ägg lagda på is, som täckte klippor, NORDENSKIÖLD. 
isen i N. delen av Hinloopen strait. 
I Norge vid sträng vinter; stundom om våren vid V. storm, 
PONTOPPIDAN, kallades Sökonge, Strom. Om vintern stundom i 
stor mängd, förvillar sig även in till insjöar och floder, RAscH, 
1838. 
icke, enl. meddel. av Norpvi: besöker i mängd i synnerhet fjor- 
I Finmarken allmän från hösten till våren, men häckar 
darna inom polcirkeln, men även de sydligare. I Kristianiafjor- 
den hvarje höst, då isen börjar lägga sig i de inre vikarna, som- 
liga år talrik; stannar till i dec., då isen lagt sig, CoLLETtT. 
Inom Sverige endast i Bohuslän träffad temligen regelbundet. 
I Kattegat i ringa antal, Navxwans. I N. Bohuslän om vintern 
Under vintrarna 1869—70 och 1871—72 flere iakt- 
Sundevall, Svenska foglarna; forts. af Kinberg, 18814. 
ej sällsynt. 
MERGULUS ALLE. 1037 
tagna, CEoverström. Förekommer i Bohuslän hvarje vinter, enl. 
meddel. av Korrtnorr. Mellan Tjörn och Göteborg nästan årli- 
gen under senhösten och vintern, fåtalig; bortflyttar tidigt på 
våren, W. v. WrictHt, 1851. Erhållen d. tr 1841, d. & 1854, d. 
>? 1868. | 
Träffad vid Venern, Mjösen, Vormen, NiLsson. I Örebro 
län erhållen d. it 1863, och dessutom 2 st., Sunpvströxv. Vid 
Hävringe, Södermanland, erhållen d. 7? 1853 och d. ”? 1860 av 
LUNDQVIST, SUNDSTRÖM. 
I trakten av Kalmar, enl. Kramer, ofta om vintern, TisELius. 
På Gotland en gång erhållen under vintern, Konmovin. Stundom 
under vintern vid NÖ. Skånes Östersjökust, fångad med ljuster 
vintern 1843—4; även senare en och annan erhållen, WALLENGREN, 
1849. I Öresund fåtalig. Vid Lomma sällsynt, erhölls senhösten 
1858 i fisknät, Åströr Erhölls vid Malmö d. 1& 1858, enligt 
meddelande av EwvrEnivs. Vid Ystad under vintern 1830—31 i 
Under hösten 1831 en och 
annan spridd i Skåne, mest på åar och insjöar, NIL8Son; vid Ystad 
d. ++ 1833, EURENIUS. 
På Jutlands V. kust sällsynt under senhösten och vintern, 
mängd. De försvunno på våren. 
TziLNANN Hvarje vinter vid Ö. kusten i ringa antal, FABER. 
Träffad vid Veile, i Lilla Belt och vid Helsingör i synnerhet om 
hösten, stundom talrik, KIZERBÖLLING. Vid danska öarna få- 
talig. 
Vid Slesvig oeh Holstein träffad från medlet av okt. till 
medlet av maj; vid V. kusten ej sällsynt efter starka stormar; 
vid Ö. kusten sällsyntare. En och annan vid sött vatten, Ron- 
wEDER. På Helgoland erhållen i full drägt, ScHLEGEL; ej sällsynt, 
men fåtalig och nästan årligen. 
I Ostfinmarken om vintern till april; å Ishavets fjordar i 
175 
