1064 ISLOM. EUDYTES GLACIALIS. 
spolfläckar. Fötter på utsidan svarta, på insidan grå, vid benen rödaktiga; 
vadtäckare grå; skenben fjäderklädt till hälen. Tears hoptryckt, framtill 
skarp, likasom tarssulan; tår: 4>3>2>1, inre hälvten av baktåns flik för- 
enad med 2:dra tåns flik; klor: 3>2>4>1, rödgrå, mot spetsen svarta, 
platta. 
8. Vinterdrägt, Grönland. 
| Näbb svart, spetsar grå. Munvinklar svarta, gap svart och hvitt, bro- 
kigt. Fötter utåt svarta, inåt svartblågrå; klor blågrå. 
9. Vinterdrägt, Grönland. 
Näbb grått, rotdelen svart. Munvinkel och fötter = n. 8. 
10. Vinterdrägt, Grönland. 
Näbb hvitgrått; näbbås svartgrå; underkäkens käkkant utom vid roten 
mörkgrå. Munvinklar hvitgrå, gap hvitt och svart brokigt. Fötter inåt 
perlgrå, utåt gråsvarta. 
11. I ruggning, 7 april 1879, Koster, enl. C. A. HANSSON. 
Sommardrägten nästan fullt utbildad. Handpennorna ej fullt ut- 
vuxna. 
Ägg. Ovata, nästan elliptiska, grovkorniga, olivbruna, fläckar 
små, spridda, grundfläckar grå, ytfläckar bruna. 
1. Grönland, MOoEscHLERr. Olivgråbrunt. 
2. Labrador, MOoEsCELER. Mörkt olivbrunt, fläckar talrikare. 
J. 1864, Island. Olivgråbrunt. 
4. 1874, Reykjavik, THEoB. Olivgråbruna. 
| MN 1 2 3 4 a b 
SUR IORS: ATEN as a ve tor der NN AoA RN ÄRLA La 85,3 88 93,6 86,3 85,4 
Dp [RS La DTE II BG VAN LAGE RR näe JA SR LÖR 54,4 SS 60,5 05,5 54,6 
» (SJ DER I AN ARA EL a oc få RA TS AA URL OLA 30,9 28,7 33,1 30,8 20,8 
D TEURWCETAUC: | LATO Aer oden cd oda blb svan 1,57 1,48 1,55 1:55 1,56 
| D POR DUTEGEL TR ofore'6rö strl NAS Dok UN SVE) bla a LR AE 4640 5218 5663 | 4790 | 4603 
Ägg: 3I8X25, 3IGX2H, JI3X31G eng. tum, DRESSER. 
Cirkumpolar, dock anses fogeln i NV. Amerika av flere för 
en egen art: £. Adamsi. Vanlig på Grönland, häckar vid 
sött vatten; Hudson bay. Lemnar Grönland i okt., då han drar 
söder ut. Stannfogel emellan 60—70" n. br., är aldrig talrik. 
LÖ 
Fogeln i Grönland anses hava smalare näbb och 9 par stjert- 
pennor. På Island säges han vara mindre, men hava bredare näbb 
och 10 par stjertpennor, Brrnx. En varietet har erhållits med 
de vanligen hvita fläckarna på ryggen silfvergrå, REINHARDT. 
På Island, Wozw. Häckar vid insjöar, TEiILmAnNS m. f., 
mellan klippor i de öde bergsjöarna. Visar sig omkring d. & 
i vikarna i nordlandet och strax derefter vid häckplatserna djupt 
inne i landet och på bergsjöarna och går lika högt som Sångsvanen, 
FaBER. Liggtiden börjar i slutet av maj eller början av juni, d. 
7 erhöllos 2 starkt ruvade ägg, Krörer. Erhållen d. Y och & 
1863, ScHroEerr. Kommer hit under första veckan av maj, visar 
sig i slutet av aug. på havet, der åtminstone en del kvarstannar 
över vintern, DRESSER. 
Vid Färöarna, Worw. 
säger, att den häckar här, hvilket väl var möjligt i forna tider, 
Stannfogel, LANDtT, FABER. YARRELL 
men icke, för så vidt man känner, i öarnas historiska tid. Är, enl. 
DRESSER, talrikast vår och höst, allmän även om sommaren, men 
häckar icke, enl. H. C. MörLEer, som omtalar den ovanliga och 
vigtiga iakttagelsen, att några år före 1862 en gammal fogel fans 
här död av ett sår, som förorsakats av en eskimå-pil med ben- 
skaft och jernspets, hvilken satt fast under ena vingen. 
På Spetsbergen, PEnnant, FABER. Även enl. PHirrs skulle 
den förekomma här, men har icke sedan återfunnits. Även om 
han någon gång skulle kommit till Spetsbergen, hvilket icke är 
säkert, tillhör han icke dess regelbundna foglar. 
Allmän vid kusten av nordligaste Skandinavien, men sågs 
aldrig inne i landet, MaALw. 
I Tromsö ”sällsynt', häckade(?) vid Skibsfjorden 
på Wannö; d. $ var dess unge flygg, LinnjEBore. Uppgiften 
mycket otrolig, då fogeln icke häckar vid salt vatten. Då ungen 
Häckar i Finnmarken?, enl. LEE, 
NILSSON, FABER. 
