STORSKARV. GRACULUS CARBO. ; | Fl23 
kolonier, NAUMANN, 1850. I Ö. Preussen hade han fördrivit 
Hägrarna och invandrat i det inre, Wizsz, 1860. Häckar i Nord- 
tyskland kolonivis i träd. Kolonierna funnos till största delen 
vid kusten, men även här och der i det inre landet, och det 
tycktes, som om Skarvarna lemnade sina häckplatser, sedan Ålen 
i trakten blivit av dem utrotad; av den förr nära Oderberg i Mark 
befintliga kolonien hade Ålen i alla traktens sjöar blivit nästan 
eller alldeles utrotad; så ock i Werbellinsjön. Nämnda år funnos 
kolonier i Mecklenburg, på Usedom i Danziger Stadtforst, der 
den ännu stred med Hägrarna, samt vid Kurische Haff. Från 
kolonierna göra de utflygter för fiske om 10—15 tyska mil, om 
vintern besöka de spridda nästan alla vattendrag, BorGerREVE, 
1869. Erhållen vid Danzig, BöcK, 1851. Flyttfogel i trakten av 
Schwerin, häckar; en koloni fans vid kusten av insjön. Häckar 
vid Hohen-Wischendorff, v. PrREEn, 1865-67. På Hiddensö d. + 
1332, en enda iakttogs, H. ScHinriNeG. Vid Heringsdorf på Use- 
dom fans en koloni till: 1850; fördriven härifrån drog den till 
Wollin; försvann der 1856 och återkom till Usedom. I Stolzen- 
burg fans en Hägerkoloni, i hvilken 1859 flere skaror slogo sig 
ned och häckade. Några spridda träffades i flere trakter, HOLLAND, 
1871. Kolonien på Usedom i höga bokar hade i början av juni 
1858 ungar i bo. Sedan år 1857 några par återvändt till Usedom, 
följde år 1858 hela skaran exemplet, så att kolonien i dess höga bokar 
blev betydlig; d. 7 1860 sutto ungarna omkring boen, ännu d. 's 
voro somliga icke flygga. År 1859 träffades 2 st. d. & och 7 i 
Vorpommern, Quistorr. Nära Peene-mynningen sutto talrika på 
de pålar, som voro nedslagna i vattnet och mellan hvilka sillnät 
voro utspända; kl. 6 e. m. värmde de sig i solskenet. Ett stän- 
digt krig föres mot dem, men de stå icke att utrota, F RIEDEL. 
I trakten av Oder och Warthe hade de slagit sig ned några 
år före 1845, så att man då var betänkt på deras utrotande, 
ScHULZ. Då pingst, hänryckningens dag, var inne', iakttogs vid 
Kurow a. d. Oder en koloni bland Hägrarna, MöÖscHLEr; 2—4 
bo i träd med svag krona; omnämnas även 1880 av E. v. HOMEYER. 
I Gramzow 1877 sällsynt om sommaren, Jahres)b. 
vanlig, HOoRNSsCHUCH, SCHILLING, 1837. 
vid Elbe, PäisstLeEr, 1856. 
FrRitscH omtalar den 1740; men ScHALow anser, att han först 
under de första 20 åren av detta århundrade bosatte sig i Mark. 
I Pommern 
Häckar stundom der och 
Ej talrik i Mark, häckar, VAnGEROW. 
Kommer plötsligt i tusental till en större sjö, häckar i en skog 
och stannar så länge, tills han förtärt fisken i sjön eller med våld 
blivit driven derifrån. Berlins museum har en fäld vid Tegel 
d. 7 1825; erhölls vid Liepe 1835; vid Neustadt Ew. slog en 
ofantlig koloni sig ned 1837; de bästa skyttarna av Gardes- 
jägarbataljonen togos till hjelp emot dessa objudna gäster. På 
samma sätt gick det en koloni vid byn Klein Schönebeck, der 
400 unga Skarvar skötos på en dag, och en vid Oderberg, der 
Skarvarna hade fördrivit Hägrarna. 
sig, fastän i ringa antal, i Altmark. En överjägmästare sköt der 
åren 1839—47 vid Letzllingen 113 st. Från Duberow vid Königs- 
I trakten av Saabor hade 
Vid samma tid visade han 
Wusterhaus finnes exemplar i Berlin. 
några par slagit sig ned i en Hägerkoloni, men de hade blivit 
utskjutna och funnos der icke 1852, L. Toszias. I Neumark vid 
Landsberg a. d. W. fans år 1869 en koloni; andra funnos sedan 
1876 i Angermiinde-kretsen. Vid ”Tegelsjön iakttogos enkla fog- 
lar på våren 1872, ScHALow. Visade sig i Sachsen d. i 1853, 
stannade under 4 veckor, Banrpvamus. I Werbellin slog ett stort 
antal sig ned i Hägerkolonien. Då man ville utrota dem och 
nedsköt gamla och unga, sutto de återstående kvar i träden. 
På en ö vid Lubiathfliers, Reg.-bez. Frankfurt, fans 1881 en stor 
