STORSKARV. GRACULUS CARBO. 
14 16 3 s se . så e 
7 och 7, C. SwisHor. I N. Indien talrikare än i södra, i syn- 
nerhet i det vattenrika Bengalen och vid Himalayas floder, van- 
ligen parvis, ensamma eller 4—5 tillsammans, Jzrpos. Erhållen 
på Ganges, ScHLEGEL. Den $ 1877 i V. staterna av Malay- 
halvön, KEeiHan. I Mongoliet, PrzewarnsKky, talrik i mars; i 
Hoangho-dalen i april, vid Koko-nor de första d. 7, få häcka, se- 
nare talrik. Mycket tam i Mongoliet och Ussuritrakten, der de 
ej ofredas. I Kina användes den till fiske; ägg utkläcktes av 
Höns, ÖUSTALET, DRESSER m. fl. Vid Talien bay, N. Kina, sågs 
en emellan d. 7 och 7 1860. 
kust, häckar; unga foglar d. 4, iris blågrön. 
och febr., d. 12 1866 och d. 2 1867. Ofta sedd iinre vattendrag 
emellan "'Takoo och Peking. Allmän om vintern, samlas om vå- 
ren fockvis och bortflyttar, R. SwinHor. Enligt ett brev från 
Amoy övervintrar han vid kusten, liknar den från Japan med 
undantag derav, att kinderna icke äro hvita, utan av jemn brons- 
färg likasom hela huvudet och nacken, som är tätt prydd med 
hvita, trådlika fjädrar. Är under vintern icke sällsynt på For- 
mosa och å S. Kinas klippor. Tidigt om våren samla de sig i 
flockar och flytta. De tama hava fjäderklädnaden varierande 
likasom de festa husfoglar. I södern endast om vintern. Vid 
V. Hainan sedd i stor mängd på flyttning. Erhållen i full drägt 
1 Siam, SWINHOE. | 
Erhållen på Sumatra, SCHLEGEL. 
ej skiljas från den europeiska; i Jeddoviken, CaAssIN. 
fogel- är lika med Europas, ScurecEL. I N. Japan, BLAKISTON, 
SwinsHor. Erhållen i Hakodadi, SwisHor. Näbb är mörkbrunt, 
öga mörkgrönt, fötter svarta. Vid Hakodadi d. t 1864, WHITELY. 
Häckar i stort antal i trän i Babasaka, i det inre av Tokio; de 
flyga i ofantliga V-formiga linier, 3—400 meter långa. Även i 
Allmän på klipporna vid Chefoos 
I Amoy under jan. 
På Japan, Biytr. Kunde 
Japans 
TFI2T 
Yamoto vid bergströmmar. Allmän på kusten av Yeddo. En 
mycket stor erhölls vid Larushima, Perryön, Tokioviken, med 
bröst och mage rent hvita. Finnes även i Yokohama, BLAKISTON, 
Pryzr, 1878. 
Amerikas fogel anses lika med Europas, Bairp m. fl. I 
Hudsonviken till Georgia, Dresser, Häckar vid S:t Lawrence- 
viken, Bryant. I stort antal på klippor i Labrador och New- 
foundland; på Anticosti; även på Percé rock, VERREILL, 1862. 
Går om vintern söderut till New-York, AupuBon, och till de mel- 
lersta Förenta Staterna, Cours; är talrik öster ut från Massa- 
chusetts. I Canada, häckar å arktiska kusten, Hudson bay, går 
om vintern till Alleghani, A1LES. I Franklin county en sedd 
under vintern, Cox, 1869. Går söderut till New-Yersey under 
vintern, LAwrEeNcr. Kom till Missouri d. ? 1820; iakttogs i Pitts- 
burg d. 3 1818, E. JAMES. 
I Australien; i Tasmania häckar den även inne i landet. I Nya 
Zeeland talrik; ScHLEGEL och FinscH anse den identisk med vår. 
Tavia, Tenasserim, Bryt. Nya Zeeland talrik, då Finsoct vi- 
stades der, d. 7—$ 1881. 
Storskarvarna äro sinsemellan sällskapliga, men hugga ofta mot 
andra simfoglar. Söka vid storm lä på klippavsatser. Då ving- 
pennorna fällas efter hand, kan fogeln även under ruggningen 
flyga. Flyger med hastiga vingslag. Simmar under vattnet 60 
—80 steg; säges kunna dyka till ett djup av 100 fot. Dyker 
Vid simning flyter han än högt, så att stjerten är 
Halsen 
med fötterna. 
över vattnet, än lågt, så att vattnet spolar över ryggen. 
hålles lodrätt och näbbet snedt uppåt riktadt. Dyker antingen 
från vattenytan, då han simmar, eller genom att göra ett starkt 
hopp över vattnet. Söker föda 1 dagningen och mot aftonen, hvilar 
under mellantiden på stranden; 1 solsken sitter han och solar 
