VARA SNIA | STORSKARV. GRAOULUS CARBO. MLA NL NE örn Lia a SE peL EE AS lr ES ERA FEET 
närmade sig. Reda SR men Shore mest. 
lertid av någon tillfällighet vingen bruten. 
Honka ek Sr | 
Hanen ruvade flitigt; | 
d. 9 juli var det sista ägget. utkläckt och en Andunge blev resul- = 
tatet; följande dag var den försvunnen, troligen slukad av Skarven. 
Det andra ägget var väl ruvadt, men ungen i ägget tidigt död. 
Foglarna brydde sig nu ej mera om boet. Benbrottet läktes, men 
en falsk ledgång bildades. År 1869 byggde de åter bo. Den 1, 
3 och 4 maj fingo de åter. ägg. Ruvning började efter 1:a ägget. 
Den 29, 30 maj och 1 juni utkläcktes ungarna. 
räckte således 28 dygn. 
Kläckningstiden 
De matades i näbbet 1—>3 timma efter 
Dessa erhöllo hackad fisk och hästkött, 
men ej förut, förtärde. 
den ena ungen försvunnen, man vet ej hvart. 
sedan föräldrarna ätit. 
hvilket föräldrarna nu, Den 3 juni var 
Den $: utstående 
ögon, hals lång, hakpåse stor, kroppen med svarta fjäderspetsar 
utan dun. Då de voro hungriga, sträckte de upp huvudet, som 
annars låg på boets botten, SN och pepo. Den äldre ungen 
var svart, den yngre grå; d. 7 dog den minste. Den större ut- 
vecklade sig hastigt, och mot slutet av månaden stod han ofta 
på boets kant. Han var nu nästan lika stor som de gamla, men 
saknade deras metallglans, var brunaktig, undertill hvitaktig, sidor 
ljusbruna, handpennor halvvuxna. 
I ett stort träd träffas ända till 40—530 bon; 
bygga boet och ruva äggen, som läggas, enl. BENzon, DRESSER, 
båda makarna 
i slutet av april eller i maj. 
Fogeln är allmänt ansedd som skadlig för fisket, i synnerhet 
der den bor i större kolonier vid inre vattendrag. 
Köttet hava de aldra flesta ansett såsom obrukbart. Är 
enl. DEGLAND. Anses av araberna för en utmärkt 
läckerhet. De äro mycket feta, något som av dem värderas, BREHM. 
Och i sjelva verket är köttet, åtminstone av yngre foglar och vid 
afskyvärdt, 
Will. 
v 
Hdohelis tillagning, ganska utmärkt öd liknade köttet. av ung å 
Tjäder. ÖLAFSEN sade, att köttet, om fogeln flåddes, smakade som 
Kalkon. 
I tamt tillstånd är fogeln ganska märklig. I Kina har man, 
såsom vi sett, redan i urminnes tider hållit den tam till fiske. 
Även i England har fogeln i Karl I:s tid begagnats till fiske: man 
satte en ring om halsen, hvilken, sedan han tagit så mycket fisk, 
som man önskade, borttogs och fogeln fick fiska för egen räk- 
Uppfödd som unge blir han mycket tam, är läraktig och 
visar sig vara mycket "intelligent. 
ning. 
I början får man öppna fo- 
gelns gap och insticka maten i svalget, men han lär sig snart 
äta fisk och kött, Senare flög en sådan 
bort och skaffade sig sjelv föda, hvarefter han återkom. Han får 
i tredje året full drägt. 
men aldrig salt föda. 
Under första året är iris brun, derefter 
ljust blågrön, efter andra året smaragdgrön. 
Mot andra foglar äro de såsom tama fördragsamma; men 
till och med Svanor visa dem tydlig respekt och undvika gerna 
deras närhet, och då de dyka, skynda de andra foglarna gerna SER 
mot land. Han underhålles i många zoologiska trädgårdar och SN 
ådrager sig välförtjent uppmärksamhet. 23 
FE 
Om dess begagnande vid fiske finnes uti katalogen över saf er 
Ningpo-samlingen vid fiskexpositionen i Berlin en beskrivning, Sr 
som förtjenar att meddelas. Många sätt äro använ4a 1 Ningpo | ee 
att fånga alla slags fisk i floder, sjöar och kanaler; men intet av - 
dem är märkvärdigare än Skarvfisket, hvilket utövas över allt LR 
omkring Ningpo. Foglarna äro förträffliga på vissa platser, der 2 
SEE RSA SATA AR SEE enade 
de -utkläckas och inövas; ibland dessa må vi nämna Tengham 
och Shaohsing. Den berömdaste platsen är likväl en liten stad, 
Tanghsichén, 50 li, om 2,000 fot, nordvest om Hangehow. Folket 
I ” 
145 É SR FD 
TF . 
FÄSNS 
RNE Pe 
de AR RE 
DE SR IRS AES ÄG ER NT RE LÅ RSS 
SON O n pp 
