TOPPSKARV., GRACULUS CRISTATUS. 
Från Finland nämnes den 1810 av WALLENIUS; ej träffad 
inne i landet, utan endast vid Ishavet, v. NoOrDmMANN, och den del 
derav, som gränsar till Norge, enl. SoHRADER; går icke in i Va- 
rangerfjordens inre delar och nästan aldrig till Östersjön. 
I Baikal, enl. Parras, talrik. Finnes dock ej der, enligt 
senare undersökningar. Vid Dnjepers mynning 
häcka, enl. GozBEL, 1870. 
En gammal hane erhölls i Westfalen på Dieppe, ALTux, 
v. Drosrr. En ung fogel erhölls i Neuwied, Brarts. Omnäm- 
nes såsom sällsynt på fyttning i Thiiringen, HELLMANN, 1853. 
Riva nämner den väl såsom flyttande från norden till Corsica 
och Sardinien, och han synes sluta derav, att den skulle besöka 
Ticino, hvilket icke tyckes grunda sig på någon iakttagelse. 
.5—7, säges här 
WALOHNER säger 1835, att den visar sig högst sällan på Obersee, 
och ScHINZ år 1838, att den skulle hava förekommit på Genfersee 
(möjligen felskrivet i stället för Obersee, då jag icke angående 
denna fogel sett Genfersee nämnd), men att uppgiften synes hava 
v. TscHusi meddelade, att den 1834 
och 1841 erhölls i Krain, och i Serbien erhölls den ännu mera 
berott på en förvexling. 
sällan, ”G. Desmarestt, Fisezr. I Transsylvanien mycket säll- 
synt, DANFORD, BROWN. 
I Holland sällsynt, erhållen i Rotterdam den 7? 1860, 
SCHLEGEL. 
Stannfogel på Shetlandsöarna, enl. EbmMonpston. 'Sgarbh” 
kallad häckar han talrikare än G. carbo på S:t Kildas kust, OC. 
Dixon, 1885. På Orkaderna erhållen i jan. och d. & 1880, 
SCHLEGEL. På yttre Hebriderna ständig. På Harris funnos 
2—300 st. 
På ön Rum en stor koloni med så litet skygga foglar, att de 
kunde tagas med händerna. "Till boet användes "alla slag av 
under häcktiden. Häckar även på inre Hebriderna. 
1139 
Fucus, DresserR. På Isle of Man finnes den största kolonien; 
häckade i hundradetal å klippornas avsatser, JARDINE. | 
Talrik i många trakter av Skotland, i synnerhet på de V. 
och N. öarna. I Irland bebor den alla delar av kusten, är der 
ständig, dock mindre talrik än Storskarven, förtär endast fisk. 
rn avtagande på Englands 8. och Ö. kuster från Wight till 
Yorkshire, MoRrEz. 
Häckar på Bass rock, CunsineHan. I Storbritannien tal- 
rikare i N. än i S. delarna. I Guernsey talrik, i synnerhet un- 
der häcktiden, likaså på Alderney och Saerk; i juni 1876 voro 
ungarna nästan lika stora som de gamla, men ej flygga. Besöker 
stundom somliga platser på Englands kust till Yorkshire. Finnes 
ständigt på kusten av Northumberland och Durham. Häckar 
sällan på Farneöarna, ägg erhöllos i juni i Skotland, DRESSER, 
1879. Flyger på fiske om dagen och återvänder mot aftonen. ET 
ger lågt vid vackert, högt vid (eller om det tecknar sig att bliva) 
fult väder, JAcKson, 1830. 
I Belgien sällsynt, träffad i Picardie och vid Flanderns kust, 
DE SELYS. Visar sig i Frankrike stundom på flyttning, såsom 
vid Dunkerque, Calais, Lille, Abbeville, Dieppe, Arcachon, Ba- 
yonne; häckar på klippor i trakten av Cherbourg och kap Fini- 
sterre; ägg 57—060x36—38, DEeLAnp, GERBER; Seine-inférieure, 
HaARrRDY. | 
Funnen på flere ställen av Portugals kust, A. C. SwitH, 1868. 
Vid Santander talrikare än G. earbo. Den enda art av Skarv, 
som häckade på ön Dragonera, ungarna likna 'G. Desmaresti. 
På Canariöarna tillfällig, sällsynt; träffad i okt. 1846, Bonnz. 
I Medelhavet, BONAPARTE, SCHLEGEL m. fl. Dock anses Me- 
delhavets" fogel av många såsom en egen art: 'G. Desmaresti', 
såsom av den nedan anförda synonymien synes. I Toscana, 
ARLAS LJ T EE STEN JE 5 Em, vi fär (1 10 på RÅ se mn IVT S MIO RA 
PL flere TABS Vv 4 | ETTA TR SE Rae / 
FPS SIR JEN SR FEK ILE SÅ NRA Frog Sr ÄT BRT SS 
a WIRE > LE z LTS - WEE Be ne Pia 
3 RT RR FA ru + ee da RA AT PO Ke 
