n CM RAVE MT TRE JE ELLA TA SAN 
JPM TS TR I Fd SS HA Ca dk fa do LU AT KTRS ME Tr FN € ; 
TR EA SR rd AM PVE TT YR el tre RR Strl na KÄND RB Nyed fu 
0 Lag Mr INNER. LERA rt L- fara rs OP 2 på PR PA ( 
ICEN ENG En LT brev MR Vär fr VARE TEL ENE NRA EN & : 
MT KCR Mi Kr Tja ENN, ey ST yt FEN / 
1148 BERGHAMMAR. 
att den icke hörde till samma art, hvilket dock icke har blivit 
bekräftadt. Häckar vid S:t Lawrence-viken, Bryasr, i otroligt 
antal på klippöar vid Labradors kust, LAWRENCE; omtalas från 
Häckar i Canada, ALLrnEN. På Anticosti 
allmän, häckar ej här, men väl på flere andra öar, såsom på 
Bonaventura, Verrinn. På Ö. Floridas kust talrik, BOARDMANN, 
?Träffad på Cuba, St. Antonio, d. $, HARTLAUB, men 
I Mexikanska viken 
Georgia, GERHARDT. 
ÅLLEN. 
GUNDLACH säger, att det var en annan art. 
under vintern, AUDUBoON, CovEs m. f. 
Berghammarn håller sig under hela året på havet. Den sover 
på vattnet med näbbet under vingen och så tungt, att den knappt 
vaknar, då ett fartyg seglar förbi. Lätet låter som 'rab rab". 
Drar icke frivilligt mot land eller sött vatten. Endast under 
fortplantningstiden uppsöker den sin häckplats. Har kraftig och 
snabb fygt, än med kraftiga vingslag, än seglande, och ganska 
omvexlande. Förlorar flygförmågan och fattningen, då den kom- 
mit in på flackt land. Dyker icke ofta direkte från vattenytan, 
men störtar timtals vid fiske gång på gång i havet, även i brän- 
ningarna, förfelar ofta sitt byte och störtar stundom vid kusterna 
mot ett undervattensskär så häftigt, att han omkommer. Slukar 
fisken under vattnet, eller hvilar han, återkommen till vatteny- 
tan, ett ögonblick, sväljer fisken och lyfter åter för att åter 
störta i vattnet. 
Förtär helst Sill, Clupea harengus, men även Clupea sprattus 
särdeles Makrill, Bläckfisk, Sepia officinalis, Loligo vul- 
En tam förtärde 12—18 Sillar på dagen, slukade 3—4 
Fiskar på det sätt, att han dyker under stim- 
Söker icke att taga fisk från andra foglar. 
Mrulla 
garts. 
efter hvarandra. 
men och griper fisken, först då han åter är på väg mot havsytan. 
Har på St. Kilda 50—100' eng. mil till bankarna, der han fiskar. 
DYSPORUS BASSANUS. 
Lever i monogami. Väljer till häckplats klippor i öppna 
havet. Häckar kolonivis, kommer i april till sin häckplats, flyttar 
bort i okt., 
samman mer eller mindre tång, gräs m. m., så att boet stundom 
blir 13 fot i diameter, 8—10 tum högt vid fördjupningen i midten. 
Mycket av den tång, han begagnar till boet, för han lång väg. 
Stundom taga de sådan från hvarandras bo, till följd hvarav 
slagsmål inträffa. Ett sådant har man sett sluta med tjuvens 
död, Martin, ELWES. Lägger ett 
ägg, men lägger om en eller två gånger, om det tages i medlet 
lägger ägg stundom på bara marken eller drar till- 
Båda makarna bygga boet. 
av maj till medlet av juni. Båda makarna ruva, hvilket, enligt 
Äggen omgivas nästan alltid av fuktiga 
ämnen, och många utkläckas icke. 
efter 6—38 dagar. 
FABER, varar 30 dagar. 
Ungen kommer naken ur ägget 
Båda föräldrarna giva honom föda. De gamle 
lägga föda både framför ungarna och ruttnade ägg. Efter 4 
veckor börja fjädrarna på vingar, skuldror och stjert att visa sig. 
Mot slutet av aug., på Grimsö först vid Mikaeli, äro ungarna 
fjäderklädda och då mycket feta och till storleken liknande de 
gamla. De tagas då och insaltas. Unga och gamla lemna häck- 
Vid boet söka de gamla icke att för- 
svara ungarna, knappt sig sjelva. 
platsen i början av okt. 
Stundom träffas ungar i boet 
Ungen får först vid 3 års ålder drägten lik de 
Alla vid en häckplats på Island hade full drägt. JARDINE 
omtalar dock, att somliga ruvande foglar hade kvar åtskilliga av 
ungfogelns mörka fjädrar å skuldror, vingar och stjert. 
är under fortplantningstiden mycket mager. 
Fiender har han i Havsörnen; de stora MAS och Lestris 
taga ägg och ungar. 
ända in i sept. 
gamlas. 
Fogeln 
Jagten sker på flere sätt. På häckplatsen kunna de slås 
och nedom den lätt skjutas, men ensamma foglar äro mera var- 
