PELEKAN. 
nad i frihet skaffar den sig sjelv föda. Skadskjutna återställas 
lätt och bliva snart tama. De underhållas ofta 1 menagerier 
och zoologiska trädgårdar och bliva der mycket gamla. I fria 
tillståndet kan han säkert bliva ännu äldre. De äro ganska dyra att 
Utom fisk förtära de även kalvkött, skuret i smärre 
stycken, även små, plockade foglar, döda Möss och andra mindre 
Kyla plågar 
underhålla. 
De bada gerna och putsa sina fjädrar. 
De kunna dock motstå även 
däggdjur. 
dem, så att hela kroppen skakas. 
temligen kallt klimat under fri himmel, i synnerhet om de hava 
ett litet hus av bräder till skydd. 
lersta Europa om vintern ej i vatten, hvilket de dagligen göra 
De hålla sig i lä vid kall blåst. 
I fångenskap gå de i mel- 
under den blidare årstiden. 
Ibland fjädrarna lever: 
Colpocephalum eucarenum NitzscH, erhållen i Frankfurt 1827 (BURMEI- 
STERS hane och hona äro båda honor, enl. GIEBEL). 
Inelvsmaskar: 
Åscaris nosula SCHNEIDER, i matstrupe och ventrikel; Sclerostomum 
Pelecanz CHATIN, inkapslad under huden. 
ANP Kaath (part.) Mos., III 11, 18; V 14, (17) 18: Ps., 102, 6, (7). Es. 
34, 11. ZEPH., 2, 14. — fHHletexav Sept. Interpr. Mos. & ZEPH., 1. c. 
Ed. Did. 1882. — Rohrdommel LUTHER m. fl. — Pelecanus graculus 
ÖpmM., Saml. III 1788, 49. — Pelekan MELLiN, Sv. B. 1864. — Pelikan 
The Hol. Bib. Oxford. 18835 1. c. 
onhn Thinschemeth Mos., III 11, 18; V 14,16. Den var en av de foglar, 
som Moszs förklarade orena. Enligt flere författare, såsom FRANZIUS, 
Ed. V, 347; Ed. HuBNER p. 379, Öpm., Saml. III, 41, hörde fogeln till 
denna art, men Vulgata har Cygnus. BOoCHHART; Hieroz. II 285, ansåg 
den vara en Uggla. 
?aob Lekani CHuLnin, 63 a. LEWYS., Zool. Talm. 1858, 184. Den var tillåten 
att äta. — Anmärkningsvärd likhet med namnet Pelekan. 
Ilelexdv ARISTOPH., Av. 884; ref. ATHEN., Deipn. IX 398 c. Ed. ScHWEIGHE., 
1803. ANAXANDRIDES, ref. ATHEN., |. c. IV 1831 f. Anristot., VIII 
Sundevall, Svenska foglarna; forts. af Kinberg, 1881-5. 
PELECANUS ONOCROTALUS. 
1157 
14: 2, 6; IX 11 (?part.). Ed. AuB. u. Wimmer, 1868 VIII 77, 85; IX 
71. Ed. Did. Platea. SUNDEV., n. 146. AILIAN., Nat. Anim. III 20. — 
Flyttar från Strymon till Danubius, förtär ”musslor'. 
?llelextvoc ARISTOPH., Av. 884; ref. ATHEN., Deipn. IX 398 + JIlelextvvog. 
Dionys., Paraphr. de Av. II 6; Ed. LEtrs, Did. 1862 'Pelecinug. — 
Då ARISTOPHANES nämner dessa två foglar omedelbart efter hvarandra, 
är det möjligt, att hän kände båda arterna Pelekan, men det är inga- 
lunda säkert, att Pelekinos var en av dem, emedan skalden på detta 
ställe även uppräknar de mest olika foglar jemte hvarandra. Hvad 
D1onYs10s' fogel angår, kan man antaga, att den hör till ifrågavarande art. 
Platalea Cic., De nat. deor. II 49. 
Platea P1is., X 40, C. 56. 
Onocrotalus P1is., X 47, 66 (N. Frankr.). LENzZ, Zool. 1856, 384. 
Pelecanus, Onocrotalus, Platea, Platalea BELon, I Hist. des Öyseaus 1555, 
153; Observ. rec. Crus. Ed. 2, 1605, 90. 
Onocrotalus GESN., Av. 1555, 605; GEsN. red. 1669, 359. ÖLEARIUS- Kunst-C. 
1666, 22. GEORG DE SEPIBUS VALESIUS 1678, 32. Briss., Orn. VI 
1760 519. Forskår, Deser. An. 1775 p. VII Abdjirbu. ÖpmM., Djur- 
rikets slägtskaper 1785, 24, 26. 
OÖnocrotalus 8. Pelecanus Apr, III 1635, L. 19; C. 2, p. 15. FRANZIUS, 
Anim. Hist. saer. (1612); Ed. VI, P, II, C. 4, p. 247. JOHNST., Av. 
KOST KR pe, ; 
?Kropfganz OLEAR., Gottorff. Kunst-Cammer 1666, 22, Tab. XIII 1. 
Pelecanus L., S.N. ed. I 1735 (12). FiscHer, N. Act. Phys.-med. Ac. Cees. 
Leop.-Car. I 1757, 284; Ref. Comm. Sc. Nat. & Med. VII 1758, 137. 
?NiTzZscH, Osteogr. Beitr. 1811, 61. 
Pelecanus onocrotalus L., S.N. II 1740, 46; VI 1748, 23; X 1758, 132; P.o. 
a. orientalis L., S.N. XII 1766, 215. PH. Mönr., L. S. II 1773, 322. 
GEOorG., N. Act. Phys.-med. Ac. Czes. Leop.-Car. I 1757; Ref. Comm. Sc. 
Nat. & Med. 1758, 149. Hasszrno., It. 1757, 288. CErTtTI, Sard. IT Leipz. 
1784, 343 ”Löffelgans. GmM., L. S.N. 1788, 569. TDarity Bar IS ar 
1798, 496; IV, 11 1812, 528. Mezer., W., Tasch. II 1810, 574. Paris 
Zoogr. II 1811, 296 (part.). MEIsn., ScHinz, Vög. d. Schw. 1815, 314. 
TreEmm., Man. Ed. 1, 1815, 584; Ed. 2 II (1820) 891; IV 1840, 560. BoIE, 
Wied. Z. Mag. I, 11 1817, 150. Cuv., R. A. 1817, 523. SaAvi, Orn. Tosc. 
1827-31; ref. Isis 1833, 1004. Brrenm, V. D. 1831, 824.. Bruck, Isis 
1832, 1103. GLo6., Schles. Wirb. 1883, 54. JACQUEMIN, Rech. Act. 
Paris 1836, 319. HornscH., SCHILL., Verz. 1837, 24. LicHt., Berl. Abh. 
1838, 30. ScHinz, Fn. helv. 1838, 132; Eur. Fn. I 1840, 365. ZAW., 
Fn. Gal.-buk. W. 1840, 124. Keyrs., BL., Wirb. 1840, n. 429. DE SERR., 
190 
