NN (Ya SRB SD I Lr PT SR Sa nd lärd Sö RN Es NA AT a 5 ARR Fox 
SA ud ra öra Y GY a a Or Figr sg JIIT sPgR JE BILA SEN Ka 
2 Rö Sa RÅ RR a fra fy Ae K a Fn 
MEL FA IT nare ERS - 
kd 
FCI, 
FENA 
.' mir) £ 
STORMSVALA. PROCELLARIA PELAGICA. 
Äggets längd............ RANE FR SIA SEN AR Ve okt SÄS SERA NADER AT ÖNA REA SA försa 28,3 27,3 26,7 27,8 2T7- 30,4 28,3] 28 27,5 21,3 26,9 | 
UREA se ER RE SVE NI a 1 dat rt ED, VEN RA FIN GE SANN EN UI Sn a ND NE VB I 21,2 21,6 20.5 21,2 21,4 21 SKR 21,8)-- 21,8 2558 20,5 19,6 : 
2 OSPBTS ora To RT a Rn a RR AT GR an TES EDA FA | 7,8 6,7 | 6,8 5,5 5,9 | 6 IN 0,5 6,2 | 5,2 6,8 7,3 | 
RER ö rn REL OL er VI ONE LEE MES FN Ir SANN fl ns AD Bj IE 4 AA GR ARN sige ÄR SAL | LAT 1,31 1:33 a 1,28 = NS 1.3 SN 1,23 1,33 1,37; 
LÄRS Fa) 0 Ta d5g ca BR AN Le er EE EN DAS vg ALA Är RAL är), VS Lgr NE DS RR SLA ön ST ARE jr REG 611 | 560 | 566 584 | 567 654 617 610 613 560 ÖRE 
Ågg: 26—27 X 20-21, BALDAMUS; från Färö och Skotland: 1, XI$ eng. tum, DRESSER; 26—29X19—21 m. m., COLLIN. 
Från Grönland erhållen till museet i Leiden, ScHLEGEL, men 
är der ytterst sällsynt, då hvarken till Danmark erhållits någon 
derifrån, ej heller något exemplar träffats der av de svenska 
expeditionerna. 
På Island visar hon sig sällan. 
icke, FaABER; PRYER träffade henne. 
Hon följer fartyg och träffas å havet omkring Färöarna och 
Shetland, och i synnerhet vid storm visar hon sig talrikast. 
I Nordsjön från 59” n. br.; 'sydligare [meningen är väl nordligare'] 
ser man den sällan, FaBEr, 1822. På Färöarna icke sällsynt, 
häckar i steniga stränder, kallas Dunquiti, Hvitstjert. Att 
man drog en veke genom fogeln och använde den till lampa, 
såsom man berättat, hade icke Lanpr sett. Häckar på många 
av öarna, bland stenrös ofta nära byggnaderna, alltid nära havet; 
gräver om möjligt ett hål i jorden, ofta flere fot djupt. Innerst 
hyser boet endast få grässtrån. Någon tid innan hon lägger ägg, 
plockar hon fjädrar av magen, så att de hava ruvfläck 8 dagar 
Hon tar icke någon föda i fångenskap, 
MoHRr såg den icke; häckar 
förr än ägget lägges. 
hvarunder hon är mycket missmodig. Hon sitter mest på tarsen. 
Då hon höjer sig på foten, håller hon kroppen vågrätt. Det 
smala hvita bandet å vingen hade icke alla, Grass. Hon lägger 
ägg 1 medlet av juli i jordhålor, bland nedrasade klippblock, eller 
i uthusens väggar, byggda av sten och jordtorvor. Ungarna lemna 
icke boet förr än i slutet av nov. Ungar med dundrägt erhållna 
d. tr 1855; d. it 1857 hade en unge fält dunet å huvud, vingar 
och stjert. Till och med nära jul har man fått ungar med dun. 
Då ungarna ha något tillvuxit, äro de gamla icke hos dem om 
dagen, utan föra föda till dem om natten och mata dem i näbbet. 
Hon bygger oftast kolonivis. I synnerhet om natten låter hon 
höra sitt pipande läte, då hon sitter i boet. Då man tar henne, 
utspyr hon flere gånger gul tran, tills förrådet är uttömdt. Att 
använda henne till lampa, såsom förr skedde, försöktes av MöLLER, 
'men den giver icke någon god eller behaglig belysning”. Erhållen 
på Färöarna d. & 1828, ScHLEGEL. Om sommarnätterna, liksom 
stundom vid dimma om dagen, svävar hon över vattenytan ständigt 
med sin snabba flygt, ”som liknar Svalans. Hon låter då locka 
sig, med utkastad fisklever eller späck, så nära båten, att man 
kan taga henne med handen. Har hon kommit upp på land, blir 
hon förvirrad och försöker icke att flyga, H. C. MöLLER. 
Skall under vintern komma till Norge, Borr, 1822. Är tal- 
rikare i Nordsjön än i Atlantiska oceanen, enl. FABER, som fort- 
sätter: 'er erscheint unter den 90” N. B-, hvilket må rättas möj- 
ligtvis till 60" n. br. Visar sig i Norge vid S. vind, deray kommer 
namnet Sörröe Peder; Peder derför att hon synes gå på vattnet. 
Vid Vesteraalen och Lofoten, BartH, 1869. Träffas i små flockar 
från Hvalöarna till Lofoten, är tillfällig inne i fjordarna, ej N. 
om 60, CorrzErt hos DresseErR. Besöker icke sällan Norges ku- 
icke der. Vid Bergen i nov. 1869, ConrErtt. 
ster, men häckar 
