Institució Catalana d'Histokia Natukal 95 



leg.; Colias croceiis crenionae,Yi.H., de Castelldefels, 15. IV. 910, Sa- 

 garra leg.; Colias croceiis nigrofasciata Ver., de Artesa de Segre, VII. 

 1916, J. Maluquer leg.; Colias croceus au'iimnalis Sag. (forma nova) 

 trans. obsoleta Tutt. de Sta. Colo.in d? Gramanet, X.1909, Sagarra leg. 



Altre localitat catalana d^ Hèlix alonensis Fer.— Manifesta el mem- 

 bre En J. Bta. d'AouiLAR-AMAT que aquesta espècie solament citada fins 

 ara a Catalunya de la la serra de Cardo i de Bràfim per Bofill, de Vila- 

 seca de Solcina per Gibert, de Badalona per Tuixans, de Montserrat, la 

 serra de Comavert i de Gualba per Zulueta, ha sigut trobada darrera- 

 ment en els penyals de S. Ramon de Pla de Cabra, entre les escletxes de 

 les roques i en les parets de tanca. Aquesta localitat sembla ésser la 

 més septentrional autèntica, doncs es troba quelcom més cap al Nord que 

 Bràfim. Les localitats de Montserrat i Gualba ofereixen algun dubte res- 

 pecte a l'espontaneitat de la vida de •//£;//> alonensis, doncs aquesta és 

 una espècie llevantina i meridional molt preuada com a comestible i per 

 tant fàcil d'introduir amb les matèries alimeníícies. Demés les localitats de 

 la província de Tarragona on s'ha trobat estan enllaçades climatològica- 

 ment i fins geogràficament amb la zona on domina aquesta espècie i 

 Montserrat i el Montseny tenen condicions molts diferents; a pesar de les 

 moltes exploracions ulteriors per aquestes encontrades no s'ha tornat a 

 trobar en elles l'esmentada espècie. La cita de Tuixans a Badalona no 

 ofereix cap garantia de veritat puix la part d'Història Natural del treball 

 (Apuntes topogràfico-médicos de Badalona, 1903) està plagada de dades 

 falses i errònies. 



Cal fer notar que el nom de carragines amb què segons Bofill conei- 

 xen aquesta espècie de Bràfim, serveix a Pla de Cabra i a Vilarrodona 

 per a designar a Hèlix vermiciilata Muller. 



Un peix fòssil nou de Sta. Maria de TTÏeyà.- El P. Barnola fa conuiiii- 

 car que consultat un exemplar fòssil que té regalat del kidmerigdià de 

 Santa Maria de Meyà (Lleyda), amb D. Lluis M.^ Vidal, aquest li respon- 

 gué que li semblava ésser un Oligopleurus? esocimis? Thiolliere. El do- 

 nar amb incertitud tant el gènere com l'espècie, és per ésser el primer 

 peix de dita localitat que fins ara s'hagi trobat amb apariència de ciia 

 <íheterocerca'>. 



Treballs originals: Dr. R. Gonzàlez Fragoso: Algiinos hoiigos del 

 Herbario del Museo de Cièncias Naturals de Barcelona. 



I sens més assumptes de que tractar el Sr. President aixeca la ses- 

 sió a un quart de nou de la vetlla. 



