38 Institució CatalanaH d'istoria Natural 



nata Qoeze, que s'ha donat al individuu adult, habitant, com portem dit, 

 del budell prim del gos i del llop. Remy Saint-Loup suposa ésser freqüent 

 el cisticerc en el conill casolà. El cap o escolex de la forma adulta (taenia) 

 està provist d'una corona de ganxets, qu'arriben a 40 o 48, de 13 mm. de 

 llargària, disposats en dugués files, insertats en la base d'un reinflament 

 mitjà del cap, anomenat rostrum. El poro genital de la Taenia serrata es 

 presenta en el anells succesius alternativament a dreta i esquerra, d'encà 

 la regió mitjana del cos fins a la extremitat posterior. En despendres els 

 anells o proglotis al exterior, cauen, i es dispersen els ous, escampant-se 

 per terre o les herbes, les que menjades pels lepòrits, resten aquests in- 

 festats. Volguérem esbrinar la procedència del Cysticercus pisiformis en 

 el cas qu'ens ocupa; podem donar com a segur que els conills infestats, 

 ho foren per brins d'aufals dessecada procedent de la Segarra, que's do- 

 naren als d'una gavia, i que tots moriren. Presentaren com simpfomes, 

 un desfalliment gran del cap, que semblava no poguessin tenir dret, enso- 

 piment i desgana complerta. El cisticerc de la llebre o conill com s'ano- 

 mena el pisiformis, presenta el cos de 4 a 9 mm., cilíndric, allargat ante- 

 riorment, la visícula globulosa es de la mateixa llargària pròximament, 

 coll estret, cap (escòlex) globulós, amb una doble corona de ganxets en 

 nombre de 34 a 46, presentant els grans de 32 a 25 mm. de llargària, els 

 petits de 13 a 16. Es fàcil trovar-ne molts en el mateix quist. Els experi- 

 ments de KucHENMEisTER de Zittau, han tret l'incertitut que sembla hi habia 

 entre molts Helmintòlecs sobre la verdadera filiació del Cysticercus pisi- 

 formis, opinió sostinguda també per Van Beneden, Siebold i Baillet. 

 Aquest, Professor de l'Escola de Vetrinaria de Tolosa, va repetir nom- 

 broses experiencias per a confirmar les de Kuchenmeistèr. 



