Institució Catalana d'Historia Natural 51 



Breus consideracions crítiques sobre Anatomia 

 comparada 



per 



J. Vazqurz i Sans. 



Encara que tard, sembla que en nostre pais anem fent-nos càrrec de 

 la importància, utilitat i valdré de TAnatomia comparada, al compendrer, 

 que sols ella i l'Embriologia poden descifrar els intrincats problemes de 

 la significació morfològica dels orgens, puix si bé l'ontogenia humana pot, 

 en certes qüestions, donar llum per a llur encertada solució, en molts ca- 

 sos ella sola no pot lograr-ho, essent precís aplicar successivament l'onto- 

 genia i la filogenia comparades, per assolir un resultat sotisfactori. 



Hem estat confonent, aqui, les qüestions d'organografia, amb els ve- 

 ritables estudis d'Anatomia comparada, oblidant-nos, que no poden és- 

 ser considerats dintre d'aquesta ciència, treballs nonogràfics esporàdics, 

 que no exposen conclusions ni treuen conseqüències, i que per estar de- 

 senrotllats en un estret criteri manca en ells el típic caràcter de genera- 

 litat, que és el nervi i el segell que caracteritza l'Anatomia comparada. 

 L^organografia és la base, si voleu, el precedent indispensable de l'Anato- 

 mia comparada, però aquestes dugués ciències no són una mateixa cosa. 

 Es precís remarcar aquest concepte per a que no perdurin tan esgarriades 

 idees, ja que en aquest fals ideiari científic, endèmic entre nosaltres, pot- 

 ser hi hauríem de cercar bona part de la causa que a fet s'empetitís el 

 concepte que de l'Anatomia comparada han tingut anteriors generacions, 

 i bona part de les actuals, puix Than considerat com estudi essencialment 

 especulatiu, sense donar-li, ni volguer veurer en ella, utilitat ni profit 

 pràctic de cap mena. 



Quan l'imperiosa necessitat científica ho demanava, ens hem fixat en 

 l'Anatomia comparada per cercar soMucions als problemes que l'Ana- 

 tomia de l'home tot sovint planteja, i ens hem acostumat a fer-ho su- 

 perficialment i sense ordre, buscant decorreguda conceptes que la reali- 

 tat espliquessin, baix normes poc llògiques— i tal volta menys científi- 

 ques—sempre d'una faisó arbitrària i inorgànica. Sense reparar, que 

 obrant en aquesta forma és segur que, per la deficiència dels medis po- 

 sats en joc, no haurem resolgut res en ferm, per més que tal volta vin- 

 guem creient lo contrari. 



