52 Institució Catalana d'Historia Natural 



El obrar aixi en casi totes les ocasions, hens ha conduit a que en l'ac- 

 tualitat sigui tan poc considerada aquesta ciència, i que manquin extraor- 

 dinàriament els treballs que envers ella es relacionen. Un fet algo sem- 

 blant ha passat amb l'Embriologia, si bé precís és confessar que, per for- 

 tuna, no s'ha arribat amb ella als extrems de deixadesa de l'Anatomia 

 comparada, degut a les variades aplicacions que dins el camp de la Medi- 

 cina disfruta. I precisament si examinem els enlairaments i esplendor 

 que l'Anatomia comparada ha obtingut en alguns països, veuriem que la 

 Medicina no ha sigut en molts casos estranya a aquest avenç de la cièn- 

 cia. Esperem també que en la nostra terra, de ella surtin els aires que re- 

 moguin aquests endormiscats estudis, puix fins ara hem permanescut ata- 

 xics. 



Per ço no hem cregut fora de cas el que exposem aquestes idees, 

 per contribuir en algo el esmentat fi, afegint-hi les que segueixen fruit 

 també de la meditació personal, ja que creiem serviran a la vegada per 

 fonamentar lo que més endavant exposarem respecte a un treball nostre. 

 Tot sense sortir-nos del concís cercle que volem regeixi aquesta nota. 



CuviER amb sa trascendental obra Le Regne animal distribiie d' après 

 son organisation pour servir de base a VHistoire Naíurel des animaux, et 

 d'introduction a l'Anatomie comparée, establí les normes fonamentals 

 d'aquesta ciència; després, desde que la Zoologia experimental amb 

 Lacace Duthiers i MiLNE Edwards al devant, va enderocà a l'arcaica zoo- 

 logia, transformant-la en una veritable ciència, els estudis anatomies 

 prengueren peu ferm. van progressar sens mida, i per lo tant s'ha anava 

 fent molt i profitós, baix diferents aspectes, en el camp de l'Anatomia 

 compa•'ada. I quan Geqembaur, amb sa autoritat indiscutible, va presentar 

 son magistral tractat, pot ésser dit, d'un modo estricte, que la nostra 

 ciència vu eregir-se armònica i sàbiament constituïda, mancant tant sols 

 que WiEDERSHEïM li dougués els retocs meravellosos de sa ciència, i mo- 

 dernament RouLE els de son ingeni, per que l'evolució i el desenrotllo de 

 l'Anatomia comparada es logrés àmpliament. 



I es ben clar, que els diferents tractats que d'aquesta ciència han vin- 

 gut apareixent en ses distints períodes— que podríem esmentar, d'un modo 

 general, de fundació, sistematització, evolució de conceptes i embriolo- 

 gic~x\o sols presenten caràcters típics, com es fàcil compendre, sinó que 

 llur estudi es font de inagotables ensenyances i escola gran d'idees, es- 

 sent precís follejar-los amb atenció si un vol documentar-se àmpliament a 

 fi de recollir aspectes que lo modern inconscienment derroca; a mes que 

 son prova irrefutable í profitós exemple, per que mostren, l'esforç, saga- 

 citat, perseverància i métqdo científic, dels anatomies de mitjans del pas- 

 §at segle, 



