INSTITUCIÓ Catalana d'Historia Natural 53 



Avui dia, el que amb racional criteri examina els nombrosos tractats 

 que d'Anatomia comparada existeixen, es farà càrrec que essencialment 

 poden ésser dividits en dos grans grops: els que tenen per objecte d'es- 

 tudi un determinat grop d'animals (generalment domèstics) i els que situats 

 sota un punt de vista més enlairat i extens comprenen la matèria amb ca- 

 ràcter general, presentant un estudi prou complert. Dintre d'aquest últim 

 grop, podriem establir encar una nova divisió, entre els que presenten 

 la doctrina en forma d'abstraccions condensades, (Roule) els que sense 

 oblidar l'abstracció devallen al terreny de les particularitats amb nombro- 

 sos exemples, (Wiedersheim) i els que s'atenen principalment a Tessència 

 didàctica. (Perrier). 



El ésser exclusivista per quansevol d'aquestos sistemes, tindria llurs 

 desventatjeSjSi no respongués a una necessitat precisa i ben determinada. 

 Cal pensar que tots aqueixos procediments, totes aquestes normes, tenen 

 la seva explicació puix obeiexen a que els autors se han situat en dife- 

 rentes posicions per enfocar la matèria, escollint i triant els factors cons- 

 tructius en armonia, més que amb els medis de que disposaven, amb l'am- 

 bent que havia de desenvoldre's la seva obra, procurant s'adaptés a un fi 

 determinat que omplís totalment les aplicacions directes o indirectes de 

 son llibre. 



Des de el tractat de Roule, tot abstracció i síntesis, als de Caveaux 

 i Arloing, o Ellemberger i Baum, de Tanàlisis i especificació més refinada; 

 desde els tractats basats metòdicament er. l'Embriologia, als tractats de 

 Siebold i Stannius, a les obres de Serres hi ha molta distància. No sols 

 entre els tractats, sinó hasta dintre els treballs d'investigació cal reco- 

 nèixer diversitats notòries; aixís els treballs de Testut sobre les anoma- 

 lies musculars, voltats de cert sentit filosòfic, en res s'assemblen als de 

 Fürbringuer, que versen també sobre miologia. I encara que tot és Anato- 

 mia comparada fàcil és reconèixer, tant per la forma, com pel fons, les 

 diferències grans que separen unes obres d'altres, i lo que caracteriza i 

 tipifica a cada una d'elles. Essent al propi temps, una mostra de les varia- 

 des facetes que presenta aqueixa ciència - aparentment tan uniforme— i 

 dels variats aspectes en que pot ésser considerada. 



La raó de l'existència d'aquestes diversitats, està en que els tractats 

 d'Anatomia comparada són tot sovint utilitzats per anatomies, fisiòlecs, 

 històlecs, etc. per resoldre llurs dubtes, pels naturalistes, com auxiliar 

 que són de sos treballs; i no debem oblidar que en Veterinària, els trac- 

 tats d'Anatomia comparada dels animals domèstics, tenen gran utilitat i 

 es fan imprescindibles. Però si be disposem de tractats que aquesta última 

 finalitat assoleixen, la veritat és, que respecte a una bona obra d'aplicació 

 a la ciència mèdica i de utilitat als naturalistes, no s'ha dit l'última parau- 

 la. Aquest bon tractat manca en el món científic. 



Fem aqueixes consideracions: 1,^, per aclarà i justificà les diferències 



