Institució Catalana d'Historia Natural 29 



NECROLOQIA 



El Rnd. P. Josep Pantel, S. J. 



t 



[1853-1920] 



La vida.— No sabem gaire cosa dels primers anys de la vida d'aquest 

 religiós exemplar i savi naturalista, Membre de nostra Institució de des de 

 1905. Nat, a Bacón de Lozère, el 27 de febrer de 1853, degué passar l'infàn- 

 cia i començament de la joventut al costat del seu pare, mestre del poble, 

 essent a la mateixa escola i sota la seva direcció on aprengué.segons man- 

 tes vegades ens havia declarat en converses privades, aquell esperit de 

 treball, d'ordre i método, que'l caracteritzava. Ens manquen notícies par- 

 ticulars que'ns revelin les tendències del jove Pantel, en aquella època, 

 perillosa per al jovent. El seu esperit devia afalagar nobles ideals, doncs 

 aviat es dirigí cap el Seminari de Mende, on als tres anys d'estudis ecle- 

 siàstics, decidí deslligar-se del món, cercant un ambient més pur en la vida 

 religiosa. Aixís fou que en 1873 ingressava en el Noviciat,que tenien a Pau, 

 els PP. de la Companyia de Jesús de la província de Toulouse, contant a 

 leshores 20 anys. Feu la continuació dels estudis eclesiàstics aUclés(prov. 

 de Conca) (1880-1885), antic monestir premostratense, on trobà hostatje 

 amb els seus germans en religió, expulsats de la seva pàtria per la tra- 

 montana de la persecusió religiosa. Allí, allunyat del carinyo dels seus 

 tingué de rebre les sagrades ordres, essent ordenat de Prebere en 1885. 

 Aviat fou destinat a Professor de Ciències físiques i naturals dels joves 

 jesuites francesos, en el mateix Col•legi d'Uclés primerament, luego a 

 Valls, darrerament a Qement (Holanda), on se soplujaren part dels jesui- 

 tes francesos, altre volta llençats de la seva pàtria. Aquesta ocupació, i 

 l'estudi de la Entomologia, foren les tasques que ompliren els jorns de la 

 seva existència preciosa, es pot dir sense intermissió. De 1891 a 1892 feu 

 estudis especialitzats al laboratori Carnoyde l'Universitat de Lovaina. 



El contacte amb un esperit d'esquisit tacte, el R. P. Ciiinac, a qui tin- 

 gué per Director l'any que finits els estudis es consagra a l'ordre de St 

 Ignasi a perfeccionar la educació espiritual i ascètica, marcà segurament 

 una etapa de millorament i perfeccionament no tant sols en la vida interior, . 

 més encara en la social i científica, afinant aquella esquisitat de tracte, 



