Institució Catalana d'Historia Natural 139 



bavem davant d'una forma coneguda però inèdita del cateniilatus 

 a Catalunya com ja vaig fer observar al Sr. Mas en mostrar-me- 

 les i animant-lo a ^descriure-la, aqueix company portat d'una ex- 

 cessiva modèstia, cregué més prudent fer-ne la nota esmentada 

 i trametre'n una llarga sèrie al conegut especialista Sr. de La- 

 pouge. Aquest havia de publicar aquesta forma inèdita força inte- 

 ressant per a l'estudi de la filogènia dels Carabus, àdhuc amb el 

 nom de Xararsi, però els retards deguts a la guerra féu que fos 

 adelantat pel seu colega Sr. P. Born, qui àdhuc més tard en re- 

 bé del Sr.MAS. Born, 1. c. diu que els Haclrocarabas espanyols, 

 latus i les nombroses races llurs no són altra cosa que formes de 

 catenulatus i que això ja ho tenia com a cosa averiguada i aques- 

 ta opinió seva ja de molt temps, en diferentes ocasions, l'havia 

 expressada. Però que això mai ho havia vist tan palès com ara 

 en rebre una sèrie de catenulatus de Centellas a uns cinquanta 

 quilòmetres al N. de Barcelona, altura de 5-600 m s/m tramesos 

 pel Sr. Mas de Xaxars. Manifesta que de Lapouge que àdhuc re- 

 bé aquesta interessant bestiola l'havia designat com catenulatus 

 Xaxarsi però que no havia vist una descripció especial. Opina 

 Born que aquests catenulatus tenen la forma de les races del 

 latus del N. d'Espanya i d'entre elles, la majoria, la escultura 

 era la de la raça pirenenca del Depart. de l'Aude (solidus Lap.). 

 Els èlitres són bastant curts i molt amples i un poc arrodonits 

 posteriorment, les muscleres acusadament anguloses. Lo més 

 remarcable és el tòrax, pla, curt i molt ample amb vores 

 molt amplament alçades com és costum en les races del latus. 

 La escultura dels èlitres, és la del catenulatus, però alguns 

 exemplars mostren rudiments clars de la formació de carines 

 quaternàries que tenen, més palesament acusades, les races de 

 latus de més al Sud. Les carines primàries, segonàries i tercià- 

 ries, són totes llises i d'igual calibre, les primàries, naturalment, 

 segmentades i interrompudes per fossetes en fusos. Les estries 

 són amb forta granulació i aquests granets mostren en molts 

 exemplars, clarament la tendència en sumar-se uns amb altres i 

 d'això en provenen el començament de carines quaternàries. 

 Hom pot aquí palesament observar-ne l'origen i seguir el desen- 

 rotllo de la escultura multiestriada del latus. El tercer artell de 

 les antenes té una impressió basal un poc ample, senyal de les 

 races del latus. La superfície superior és negra lluenta amb re- 

 flexes un poc verdosos, les vores laterals dels èlitres i les del 

 tòrax són d'un violeta viu o blau. «Catenulatus Xaxarsi fuhrt 

 unbestreitbar vori catenulatus solidus zu den latus— Rassen 

 über» ço és, catenulatus Xaxarsi és el pas incontestable (unbes- 



