Institució Catalana d'Historia Natural 143 



sis, tres sèries de fossetes primàries, la quarta tocant i confosa 

 amb el ràfec. Línies primàries entre les fossetes molt paleses, 

 fosques. Entre la sutura i la línia de fossetes primàries, entre 

 aquesta i la segona línia de fossetes i entre aquesta i la tercera i 

 d'aquesta al ràfec, una puntuació densa i disposta més o menys 

 en sèries longitudinals irregulars ço que dóna als èlitres del in- 

 secte una apariència rasposa i aspra com la de paper de vidre 

 deixant les línies primàries entre fosseta i fosseta completament 

 llises. Aquesta puntuació indica les segonàries i les terciàries. 

 No tenia altra localitat més precisa de nisticus que N. E. d'Es- 

 panya, dada per de Lapouge «L'Échange, 1902, p. 30». 



C. rutilans perígnitas Reitt. Lleyda: Caldas de Bohí, 1917. Zariquiey!; 

 Port de la Bonaigua, 1400-2000 m. s/m F. Haas! 



*C. rutilans Croesus Oberth. Lleyda Capdella, 21. VII. 16. Zariquiey exem- 

 plar ben clar. Cap i pronot d'un verd blavós amb arrugues trans- 

 versals, no puntejats. Pronot amb vores laterals poc sinuoses; 

 èlitres amb tres sèries de grosses fossetes (quatre en contant la 

 de la vora del ràfec); orla purpurina, no blava o violeta; poc den- 

 sament puntejats i no rugosament puntejats (perignitus), en els 

 intervals entre les sèries de fossetes primàries, solament algu- 

 nes arrugues vers l'àpex. La color és més verda que en la majo- 

 ria dels aragonensis. El tipus de Oberthur procedeix de la selva 

 de Monlliaut i de les prades de l'Estanyol en els entorns d'Ar- 

 ques (Aude). De Lapouge en poseeix d'Andorra. Altres d'Ando- 

 rra es troben a la col•lecció Muller, en nostre Museu de C. N., 

 amb el nom de perignUus que són típics Croesus races conver- 

 gents però distintes. El resultat de les exploracions del Pallars, 

 regió poc treballada és interessant sobretot perquè ha procurat 

 locatitats precises per a les formes amb cosselet verd-blau del 

 aragonensis. Per a trobar les races blaves del perignitus hauria 

 calgut anar encara més en W., perquè no es troben més que en 

 la província d'Osca. Aquest Croesus és una forma de pas d'a- 

 quelles misterioses bestioles blaves o violeta a Varagonensis, no 

 conservant de les primeres (perignitus) que la color del pronot. 

 Certament el rutilans és una espècie d'origen aragonès. 



(Clirysocara/ws Thoms.) 



C. splendens Oliv. Lleyda: Esterri d'Aneo, en la cuneta de la carretera 

 en arribar alsil dessota de les pedres, 5. VIII. 18, 1000-1300 m. s /m. 

 F. Haas!. Jo mateix asistí a la captura de dos exemplars, l'un 





