Institució Catalana d'Historia Natural . 149 



èlitres, senyal palesa de l'entrada a la Central d'una volada, atret per la 

 llum com tants d'altres insectes, de des de l'estepa on acostuma habitar. 

 El Rv. P. de la Fuente en el seu «Catalogo sist.-geogr. de los Coleópte- 

 ros, etc.^> en curs de publicació en el Boletín de la Soc. Entomológica de 

 Espajàa, i que ens estalvia moltes recerques pesades per a conèixer la se- 

 va zoogeografia per la Península, diu que l'esmentada cicindela, en 

 quant a lo més veí nostre, s'ha trobat a Saragossa (Navàs!), València 

 (Moroder) i més lluny cap a Andalusia. La distribució geogràfica llur és 

 però molt més extensa: S. Europa, Nord Àfrica, Senegal, Guinea, Illa del 

 Príncep, Suakim, Aràbia, Sirià, Àsia menor. Nord Pèrsia, Turquestan, 

 índia, Java, Hongkong, de maig a setembre. 



Les sals poiàssiques de Súria.— M. Bataller manifesta haver-se pu- 

 blicat per la premsa dates sobre les perforacions portades a cap per l'Ins- 

 tituto Qeológico de Espaila en la comarca de Cardona, havent arribat a 

 1634 metres de profunditat; existeixen grans dipòsits de Carnalita i Sil- 

 vina, tenint aquesta sal fins 5 metres d'espessor en conjunt. 



Actualment es treballa en el sondeig n.° III de Castellfollit havent-se 

 trobat ja indicis de potassa. 



El servei del Mapa Geològic de Catalunya en l'6xposició Internacional 

 d'flstronomia.— El membre Doctor Faura i Sans dóna compte d'haver 

 concorregut el Servei del Mapa Geològic de Catalunya a 1' esmentada 

 manifestació cultural exposant-se els treballs d'aquest Mapa i del Geo- 

 gràfic dels quins actualment estan a punt de sortir les fulles nombres 23 

 —Girona, 24— Sant Feliu de Guíxols, 39— Vilanova i Geltrú, 41— Tor- 

 tosa, 42 — La Cènia,43— Les goles de TEbre. Anexe a aquesta exposició, 

 hi ha un recull de les escasses restes de Meteorits caiguts a Catalunya 

 que són d'extraordinària vàlua científica i quina llista va apart en aquest 

 Butlletí. Àdhuc fa menció d'una reproducció en relleu del Montserrat a 

 l'escala de 1:10.000 pera les distàncies i la de 1:75.000 per a les alçàries 

 amb la indicació dels terrenys, mitjansant els colors convencionals per a 

 els mapes. 



Treballs originals: S. Vilaseca: Contribució a la Prehistòria Tarrago- 

 nina. La Pedra-Fita de Botarell. Notes Bibliogràfiques. 



Després de fer remarcar que per oblit involuntari no es va donar 

 compte de Tautor de la comunicació del meteorit publicada en el Butlletí 

 d'Octubre, que és el Dr. Marian Faura i Sans, no havent-hi més assumptes 

 de que tractar el Sr. President aixecà la Sessió a les 20. 



