Institució Catalana d'Historia Natural 



159 



nord que les del Llobregat; terreny caliç del cretàcic, com el de Garraf, 

 isolat entre l'arcàic i diluvial del Cap de Creus i Plana de Roses, i el si- 

 lúric i granític de la Costa Brava i de Llevant. 



Segons els autors moderns (1), el Chamcerops ha desaparegut de 

 Niça on v'isqué en altre temps, probablement naturalitzat. Falta, doncs, 

 en tot el litoral francès, i la localitat més septentrional és la de Tilla de 

 Capràia, de les mars d'Itàlia, a 43° 5', justament un grau encara més al 

 nord que la més septentrional de les mars d'Ibèria. EI Chamoerops és 

 espècie del mediterrà occidental, que ateny son límit oriental a Itàlia, i 

 per les costes d'Europa i Àfrica del nord, arriba fins- al Gran Atlas, on 

 puja a 1.300 m. segons Ball. Per a fixar gràficament l'extensió de la Garri- 

 ga litoral de ponent, donem en la carta adjunta la dispersió catalana del 

 Margalló o Chamcerops. 



Distribució geogràfica del Chamcerops a Catalunya. 

 (1) Cf. ROUY, Florede France, XIII, p- 272. 



