162 Institució Catalana d'Historia Natural 



Phlomis Lychnitis Genista Scorpiíis 



Qiiercus coccifera Rhammis lycioides 



Cistus Libanotis Avena bromoides 



Koeleria vallesiaca Phagnalon rupestre 



Eriça multiflora Jasonia saxatilis 



Satureja montana Globularia Al^pum 



Andropogon piibescens Fumaria ericoides 



Helianthemum marifolium Asparagus horridus 



Més amunt, seguint la Vallcervera, hom comença a trobar Boix a 180 

 m., ]nnt amb Chamoerops, Rhammus lycioides, Pistacia Lentiscus, Ros- 

 marinus officinalis, Brachypodium ramosum, Thfmus vulgaris, Eriça 

 multiflora, etc. Les Palnu-s, per la Vall de Carreretes, pugen fins a Coll 

 Roig, a 620 m. alt. 



Cardo 



Les muntanyes de Cardo, són cobertes de garrigues, boscos de Pi 

 blanc i Pinassa i alzinars. Des dels Banys de Cardo cap a la Oeu dels 

 Sants, entre 500 i 900 m., domina l'Alzina en les exposicions septentrio- 

 nals, formant bosc dens en les barrancades; cap als 500 m. i fins al 700 viu a 

 l'alzinar el Pi blanc, que quan l'exposició s'acosta a la de migjorn, arriba a 

 dominar, i, àdhuc, a ésser ell únicament el que vesteix les faldes de Car- 

 do. Amb el Pi blanc, fins prop de 600 m. i en exposicions septentrionals hi 

 veiem les Palmes. Cap a 6S0 m. comencen a mesclar-se en el bosc d'Alzi- 

 na alguns Pinus Laricio (Pinassa), que torrenteres avall baixa fins a 500 

 m., mentre el Pi blanc de cada vegada més escàs, arriba a desaparèixer 

 quan el Pinus Laricio, queda mesclat a l'Alzinar. Les Pinasses, crestes 

 amunt s'enfilen fins als cims, exemplars sapats, de tronc i brancatge grui- 

 xuts, que les ventades haii ensenyat de viure. Com és que en els cims de 

 Cardo hi falta el Pinus silvestris, (Pi rojal), que forma vastes Pinedes als 

 Ports de Tortosa i a Prades, que viu al Montsant i fins al Coll d'Alforja? 

 Nosaltres no'n sabérem veure ni un exemplar a Cardo. Més rara encara, 

 és la falta de VArctoslaphylos Uva-Ursi (Boixarola) tant freqüent als 

 Ports, al Montsant, a Prades. Però, la falta més sobressortint que hom 

 nota a Cardo és la del Boix. Tant el Pi rojal com la Boixarola, hom no els 

 troba al maciu de Garraf; no els hem vist a les serres de Vandellòs, tam- 

 poc al Montsià. Però en aquesta darrera muntanya, tant prop de la mar, i 

 tan modesta, a 400 m., hom observa boixedes a la banda nord, i a Garraf, 

 el Boix, baixa f'ns prop de 200 m. i potser més avall; i a Regueres fins a 

 180 m. La falta d'aquesta planta a les Serres de Cardo, és un fet molt 

 notable. 



Als alzinars de Cardo hi són freqüents, des de 500 m. fins dessota 



