166 



Institució Catalana d'Historia Natural 



Vall del Francolí, Picamoixons i La Riba 



A Picamoixons encara hi ha Palmes, i nosaltres hi descobrirem la lo- 

 calitat més septentrional a Catalunya de la Viola arborescens. Les garri- 

 gues de Picamoixons, sobre conglomerats i arenisques, a 250 m., són així: 



Piniis halepensis 



Quercus coccifera 

 Ulex parviflonis 

 Chamaerops hiimilis 

 Cistus Libanotis 

 Th^mus vülgaris 

 Eriça miiltiflora 

 Fumana ericoides 

 Biipleunim fruticescens 

 Lavandula latifolia 



Quercus Ilex (escassa) 



Brach^podium ramosum 

 Cistus monspeliensis 

 Rosmarinus offlcinalis 

 Helichiysum Sioechas 

 Asperula c^nanchica 

 Cistus salviifolius 

 Fumana glutinosa 

 Lavandula Stoechas 

 Avena bromoides 



Més amunt, a 280 m., sobre margues calisses, orientat a SW, hi ha 

 aquest bosquet dens: 



Pinus halepensis 



BrachYpodium ramosum 

 Globularia Al^pum 

 Ihymus vülgaris 

 Bupleurum fruticescens 

 Aphyllantes monspeliensis 

 Pistacia Lentiscus 

 Ulex parviflorus 

 Helichrysum Stcechas 

 Ruta augustifolia 

 Juniperus Oxycedrus 

 Fumana glutinosa 



Eriça multiflora 

 Rosmarinus officinalis 

 Stipa jüncea 

 Asperula cynanchica 

 Quercus coccifera 

 Helianthemum racemosum 

 Lavandula latifolia 

 Euphorbia nicoensis 

 Chamaerops humilis 

 Genista Scorpius 

 Passerina tinctoria 



Les Palmes, però, arriben fins a La Riba vall amunt del Francolí, on 

 atenyen son límit, terra endins. A La Riba viuen a les vessants migjorn, 

 calisses, sobre el Brugent, amb el Pi blanc, i a uns 300 m. d'altitud. En 

 aquests penyals de La Riba, hi ha també el Choenorrhinum crassifolium 

 i la menuda felguera Asplenum glandulosum. Però, les vessants septen- 

 trionals de la vall del Brugent, ja són tota altra cosa; a poc més de 500 m. 

 hom hi veu alguns Pinns silvestris, els mateixos que falten a Cardo en 



