Institució Catalana d'Histgria Natural 1"71 



Ampelodesma mauritanica Pistacia Lentiscus 



Rosmariniis officinalis Thfmus vulgaris 



Cistiis albidüs - Eriça miiltiflora 



Chamcerops hiimilis Junipems Ox^cedriis 



Janipems phoenicea Dorycnium siiffruticossiim 

 Glohiilaria Alypum 



Les de l'altra banda del Qayà, cap a ponent, ens donen la següent 

 composició de conjunt: 



Pinus halepensis 



(generalment clar o nul; a la zona montana substituit 



per l'Alzina, o mesclat amb ella) 



Brachf pòdium ramosum Rosmarinus officinalis 



Qiiercus coccifera Th^miis vulgaris 



Eriça multiflora Chamcerops humilis 



Ulex parviflorus Pistacia Lentiscus 



Lavandula latifolia Bupleurum fruticescens 



Globularia Alypum Ramnus lycioides 

 Cistus Libanotis 



Comparant les dues garrigues que acabem de sintetitzar, aquesta 

 darrera de més cap a ponent amb la de Garraf, notarem que el Quercus 

 coccifera, és més abondant a les garrigues de Castelldefels, i que a les 

 més occidentals, ocupa son segon lloc el Rosmarinus officinalis. Aquest 

 fet, potser és degut a la preferència del Garric per les roques calisses, 

 sobre les quals viuen les garrigues de Garraf, i ensems, a la manera fàcil 

 com prospera el Romaní, sobre les terres calisses-argiloses, i pedrego- 

 ses, d'algunes planes amb garriga, que hem esmentat, de ponent del Gayà 

 (Riu Cènia, Plana de St. Jordi,...)- V Ampelodesma mauritanica, que falta 

 en aquestes darreres, caracteritza les de Garraf de manera sobressortint, 

 puix que aquesta planta ocupa el tercer lloc a la garriga; de manera con- 

 semblant, són més rars o nuls, cap a migjorn, Cistus albidus, Juniperus 

 Oxycedrus, J. phoenica, Dorycnium suffruticosum, Pistacia Lentiscus,... 

 alguns dels quals, hom els retroba abondants a certa altitud (Montsià, 

 Cardo, La Portella,,...) El lloc ocupat per aquests elements de Garraf, 

 que fallen a mida que un avança vers l'occident, l'omplen els Thymus 

 vulgaris, Eriça multiflora, Ulex parviflorus, Lavandula latifolia, Bupleu- 

 rum fruticescens, etc, que devenen més freqüents, potser, la majoria, per 

 la mateixa causa que el Romaní és allí més abondant que el Garric, con- 

 tràriament a ço que passa a Garraf, però, també, per mor de les precipi- 

 tacions atmosfèriques, de major consideració a mida que es puja des de 

 l'Ebre al Llobregat. 



