l72 Institució Catalana d'Historia Natural 



Esmentades aquestes diferències en la composició de les associacions 

 vegetals del litoral català a llevant i 'ponent del riu Qayà donarem la 

 composició sintètica de la Garriga litoral de l'occident de Catalunya, 



que es aixi: 



Pinus halepensis 



Brachypodium ramosum Quercus coccifera 



Rosmarinus officinalis Thymus vulgaris 



Eriça multiflora Chamcerops humilis 



Pistacia Lentiscus Biipleiirum fruticescens 



Globiilaria Alypum Cistiis albidus 

 Lavandula latifolia 



Aquesta associació, podriem dir-ne fonamental, ve modificada més o 

 menys profundament en cada localitat del litoral, per l'adició d'alguns ele- 

 ments nous, o per l'àbondància del? que figuren a segon lloc, o, final- 

 ment, per la minva, o àdhuc, definitiva eliminació d'altres que esmentem 

 en l'associació sintètica. A Castelldefels i Garraf, per exemple, venen a 

 integrar la Garriga, Ampelodesma mauritanica, Juniperus Oxycedrus, 

 J. phcenicea,...; en la majoria de les més ponentines, VUlex parviflorus\ 

 les de la plana de S. Jordi, són caracteritzades per l'Espart (Stipa tena- 

 cissima). Així, la Garriga litoral de l'occident de Catalunya, tot i essent 

 sempre una, amb les Palmes més o menys abondants, varia de mil mane- 

 res per la proporció relativa de llurs elements integrants, i ara aquests, 

 ara aquells altres, la matitzen en cada localitat donant-li aspectes diver- 

 sos segons la predominança de cadascun. 



Aquesta unitat dins una varietat motivada principalment per la minva 

 o poixansa de tal o qual element, és deguda a la uniformitat química del 

 terreny, calcari en tot el litoral, i a la poca variabilitat del clima, puix so- 

 lament la pluja augmenta lleugerament des de l'Ebre al Llobregat. En el 

 món animal, tenim també una certa unitat malacològica que és la tònica 

 del litoral català de ponent, unitat caracteritzada per la falta de VOrcnla 

 cylindrica Mich., tan abondant a les valls nord-orientals de Catalunya, 

 fins a Montserrat, i de la Pupa (Modicella) megacheilos goniosioma 

 Küst, i de totes ses varietats, que podem dir que infesta tota la vessant 

 migjorn del Pireneus catalans. Positivament, la fauna malacològica de les 

 Garrigues litorals de ponent, ens dóna el caràcter de la grandària, supe- 

 rior a la general, de la Pupa (l\íodicella) polyodon/DYa\i. \ Chondrula 

 qnadridens Müll.. També des d'aquest punt de vista zoogeogràfic, pot 

 ésser establerta una divisió entre la zona nord i sud del Gayà: a Garraf \ 

 a les muntaneys de Tortosa hi són molt abundoses respectivament les tupa 

 tarraconensis Fagot i P. dertosensis Bofill, ambdues formes de la P, 



