Institució C/vtalana d'Historia Natu al 181 



querra de la trinxera de la carretera, després del punt de partida, on s'a- 

 precia una zona filoniana en la seva salvanda superior. 



A l'extrem de la galeria recentment construida s'hi ha atravessat un 

 dic porfídic grisos compacte, de semblant naturalesa que l'anterior, orien- 

 tat vers el NE.; per tot lo que és de suposar es tracta d'una mateixa 

 erupció. Per efecte d'aquest i altres dics que crusen els estrats paleo- 

 zoics, i ademés per Tinfluència de la digestió granítica inferior, s'adver- 

 teix, entre un i altre la presència d'una miner alització filoniana al llarg 

 de la limitació amb el granit, encara que no sigui en el seu propi contacte. 



Les piçarres paleozoiques, entre les que s'hi troba la zona mineralit^ 

 zada, podrien pertànyer als períodes Càmbric o Silúric, com adverteix 

 M. René d'Andrimont en el seu raport sobre aquesta demarcació minera; 

 i així ho haviem suposat des d'un principi. No obstant, per les troballes 

 paleontològiques fetes recentment en altres paratjes, no molt distants, 

 com són: a Arbolí, amb Chondrites, i en altres oca^^ions a Bellmunt, és 

 por lo que devem fer constar que molt bé podrien pertenèixer al culm del 

 període Antracolític. En la mina «LA FRESCA ^> no hem pogut reconèixer 

 cap fòsil per a poder definir amb major precisió el període a que perta- 

 nyen les piçarres de la zona mineralitzada. La direcció dels estrats no és 

 molt constant, i el busament presenta a son torn grans variacions; tot lo 

 que contribueix a dificultar una ordenació per a una explotació minera, 

 gràcies a nombrosos rebrecs, diaclasses i escorrements, degut a la forta 

 influència geotectònica dels dics porfídies en les proximitats d'una diges- 

 tió granítica. El buzament predominant és vers el NW., amb una inclina- 

 ció de 30° a 37° per terme mig, essent tallades les piçarres quasi normal- 

 ment pel filó de calcopirita. 



Caracterització Filoniana.— En la zona de mineralització i per entre 

 els estrats paleozoics, poguérem reconèixer, des d'un principi, dues ma- 

 nifestacions filonianes: una d'elles explotada i l'altra sense haver estat 

 objecte de cap treball. Aquesta segona és la que es presenta junt a la 

 carretera, a l'esquerra, en el contacte amb el dic porfídic, de forma lenti- 

 cular i molt desigual; paral•lelament a aquest filó existeix l'altre de major 

 importància, el qual ha estat objecte de treballs antics per a l'arrencament 

 del mineral de la zona superior. La direcció de la galeria superior A és 

 de N. NE. a S. SW. mentres que el filó en la galeria inferior D en uns 18 

 metres de desnivell aproximadament, té una orientació fins al NE. E. al 

 SW. W. El buzament éa de 46° a 50° al E. SE. en la zona alta; essent 

 d'uns 38° en la part més baixa antigament explotada (fig. 1 i 2). 



En els treballs practicats recentment en la nova galeria E la zona 

 mineralitzada presenta una amplitud que oscila de 0'80 metres a 1.20 me- 

 1;res, amb la particularitat de ser constant la seva continuïtat filoniana en 

 la direcció, el buzament, i en l'efectiu de la mineralització. S'ha patentit- 

 zat el nostre supost de que abandonant les regions filonianes pròximes 



