1§S Institució Catalana d'Historia Natural 



Notes per a la Geologia de la Comarca tortosina 



per 

 J. R. Bataluer, Pbre. 



La provincià de Tarragona és sens dubte de les més interessants des 

 del punt de vista de la geologia essent moltes les novetats que es des- 

 cobreixen en les més petites excursions; les primeres notícies donades per 

 Bauzà i Qombau foren reproduides, aclarides i rectificades per en Mallada, 

 però queda encara molt per estudiar, tan respecte a la geologia dinàmi- 

 ca com estratigràfica. 



Transcribim aquí els datos recollits en una exploració verificada a la 

 regió compresa entre Hospitalet de l'Infant i Ampolla. 



Aquesta zona es una de les més despoblades de tota la comarca te- 

 nint una ratlla de costa de uns 29 km. que és la distància que mitja que hi 

 ha entre Hospitalet i Ampolla: el poble de l'Ametlla de la Cala, antic 

 veinat de Perelló, es troba al peu del mar a uns 12 i 17 km. respectiva- 

 ment de Ampolla i Hospitalet: el poble matriu d'aquesta regió es Perelló 

 que dista d'Ampolla uns 8 km. escassos i 30 km. per carretera de Hospi- 

 talet. 



L'extensió total d'aquesta comarca pasa de 150 km. quadrats, des dels 

 pobles extrems d'Ampolla i Hospitalet fins al peu de les alteroses se- 

 rres que aillen aquesta comarca de les serres veines de Tortosa pròpia- 

 ment dita, Mora d'Ebre i Camp de Tarragona. 



Aquesta zona es una extensa planura que suaument va pujant desde 

 el mar fins a les serralades del Coll de Balaguer, serra de Tivisa, calma del 

 Burgans, serra de Cardo i Coll d'Alba: la fondària no passa d'uns 6 km. 

 Segurament la despoblació es un factor degut a la falta d'aigues. 



;La constitució geològica del terreny està amb relació amb aquest fet, 

 doncs a més d'ésser escassa la mitja anyal pluviomètrica, uns 550 mm., 

 els conglomerats quaternaris compactes, les argiles i calices cretàciques 

 que recobreixen el sol, fa que l'aigua o s'escorre promptamento s'esco- 

 li per entre les escletxes de les roques que formen la comarca, nodrint 

 corrents soterrànies que van a parar al mar per camins desconeguts i que 

 nO es veu el punt on emergeixen en car que els comarcants saben perfec- 

 tament els llocs de la costa on el aigua del mar es potable, es dir, dolça, 

 i anomenen dolç; hem tingut ocasió de veure un d'aquests paratjes, pro- 

 per a la Punta de l'Aguila en el cretàcic coster. 



