45 



att lämna Nürnberg 1 ). Under lifliga beklaganden af ständerna 

 och d'Avaugour — numera den enda kvarvarande af de franska 

 representanterna — afreste han i medlet af februari, sedan 

 han i en skriftlig protest till exekutionskonventet och en annan 

 till de kejserliga representanterna klagat öfver exekutionens 

 långsamhet 2 ). 



Under datum af 14 januari 1651 afgick däremot till 

 Snoilsky en skrifvelse från Stockholm, som bjöd honom att i 

 drottningens namn förklara såväl för kurfursten af Mainz som 

 för de andra i Frankfurt närvarande kretsständerna, att hon 

 af kärlek till freden gärna skulle bidraga till alt, som kuude 

 tjäna att upprätthålla den tyska friheten och lugnet i riket. 

 Med första post lofvade hon i en särskild instruktion speciel- 

 lare uppenbara sin afsikt 3 ). Men äfven nu uteblef instruk- 

 tionen, och Snoilsky kunde föga ändra sin hållning af intres- 

 serad tillbakadragenhet, omväxlande med lifliga kontestationer 

 „in generalibus" om Kristinas ifver för att bringa riket till fred. 



Redan under de första månaderna af 1651, midt under 

 de mainziska representanternas försök att lifva Sverge för 

 kretsbeväpningen, blef det för öfrigt klart, att det allmänna 

 intresset för den samma icke stod i samma nivå som förut. 

 Städerna, som i hvardera den rhenska kretsen låtit se en 



x ) R. R. — B. O. 21 dec. 1650. [A. S.] Jfr. Pufendorf, de reb. 

 Suec. XXII. § 36. Om de af Chanut angifna orsakerna till Oxenstiernas 

 återkallande se Mémoires, II. 176 — 177. Hvilken roll dessa orsaker spe- 

 lat, må lämnas därhän. I alla fall tyckes det hafva funnits äfven andra. 



2 ) B. O. — K. II. 24, 28 jan. 1651. [A. S.] v. Meiern, Acta exe- 

 cutionis II. 817 ff. Ännu under de sista dagarna före sin afresa upp- 

 söktes han af en kort förut från frankiska kretsen till Nürnberg 

 ankommen deputation med anhållan om hans understöd för Franken- 

 thals och Heilhronns evakuation. 



3 ) R. R. — Sn. 4 jan. 1651. [A. S.] 



