48 



retade lothringarn, förorsakade Spanien „apprehension" l ] o. s. v. 

 Riksvicekanslern Kurtz i Wien lät förstå, att kejsaren vid 

 nuvarande förhållanden ej kunde afdanka ett så stort antal 

 trupper, som han eljes tänkt, och att, om man möjligen i 

 riket hyste förhoppningar om en riksdag 2 ), så skulle han hafva 

 föga lust till en sådan: han ville ej komma till „comitia 

 armata" 3 ). 



Både i Frankfurt och Nürnberg glesnade församlingen 

 mer och mer. Det såg redan ut, som skulle de långa för- 

 handlingarna blifva fullkomligt gagnlösa. Alldeles utan resul- 

 tat blefvo de i alla fall icke. I mars 1651 beslöto de tre 

 andliga kurfurstarna af Mainz, Trier och Köln, de mäktigaste 

 ständerna i kurrhenska kretsen, att för sin enskilda del ändt- 

 ligen göra allvar af defensionsplanerna. Förbundsrecessen 

 dagtecknades den 21 mars. 



Med uttrycklig hänvisning i recessens inledning till den 

 afsedda förbindelsen för gemensamt försvar mellan öfverrhenska 

 och kurrhenska kretsen enades de konfederade om värksamt 

 ömsesidigt understöd, för det fall att någon af dem fiendtli- 

 gen skulle angripas, och beslöto att för detta ändamål upp- 

 ställa en truppstyrka af in summa 2,000 m. 4 ). Öfverbefälet 

 öfver de förenade trupperna skulle i fält tillkomma den an- 

 fallne, men skulle en h var af de förbundne genom befälhaf- 

 varne för sina respektiva truppkårer därvid äga rätt till en 

 rådgifvande röst. För framtiden skulle tillsättas ett särskildt 



*) Sn. — K. G. 22 febr. 1, 22 mars 1651. [A. S.] (Dat. i brefvet 

 af l:sta, efter kvad det synes, felaktig i orig. Bör möjl. vara 11). 



2 ) Fredsslutet hade föreskrifvit sammankallandet af en riksdag 

 inom 6 månader efter fredens ratifikation. Den sammankallades först 

 i okt. 1652 (se kap. III). 



3 ) Sn. — K. G. 1 (?) mars 1651. [A. S.] 



4 ) Noga, taget 2,018 med kurfursten af Pfalz inräknad 2,408. 



