54 



— lifligare värka för en garantiallians mellan de båda kro- 

 norna för de besittningar, som förvärfvats i westfaliska freden. 

 Och i samband härmed bearbetar han ifrigt drottningen och 

 de inflytelserikare bland hennes omgifning för en' kraftig på- 

 tryckning hos de tyska ständerna att göra allvar af den pla- 

 nerade „garantin" i riket, framför alt att skrida till ope- 

 ration mot den spanska garnisonen i Frankenthal 1 ). Ty tan- 

 ken om ett förbund mellan de båda kronorna sammanhängde 

 för den franska politiken på det närmaste med tanken att 

 få till stånd en konfederation af ständerna i Tyskland för att 

 säkerställa fredsslutet. Det förra skulle blifva bas eller supp- 

 lement till den senare, „grundval för att engagera Tysklands 

 kurfurstar och furstar till en gemensam garanti" 2 ). 



Både under privataudienser hos drottningen och i 

 pfalzgrefvens närvara samt under samtal med den gamle 

 rikskanslern har Chanut vid sidan af försöken att pådrifva 

 alliansunderhandlingen varit inne på frågan om de tyska 

 ständernas sträfvanden för sin sammanslutning samt framhållit 

 nödvändigheten och fördelen af att främja dem. Han frågar 

 Kristina hvad det då ändtligen skall blifva af den garanti, 

 som pfalzgrefven själf föreslagit. Det tyktes, som skulle 

 Sverge öfvergifva den 3 ). Han besvär henne att gifva order 



*) Chanut hade själffallet noggranna underrättelser från de fran- 

 ska ambassadörerna i Tyskland. „Nous informons soigneusement Mon- 

 sieur Chanut, par tous les Couriers qui partent une fois par semaine 

 pour Hambourg". Vautorte — de Brienne 10 dec. 1649 (i Négoc. secr. 

 III. 552.). 



2 ) „Une alliance entre les couronnes, qui puisse servir de fonde- 

 ment pour engager les électeurs et les princes d'Allemagne en une 

 commune garantie", yttrar sig Chanut en gång till Brienne. (18 mars 

 1651. [A. P.] Suède Vol. XVI.) 



3 ) Chanut — de Brienne 10 dec. 1650. Suède Vol. XIV. [A. P.] 

 Jfr. Mémoires de Chanut, II. 138. 



