I. 



Planerna vid exekntionsdagen i Nürnberg 1650 om 



en allmän beväpning af de tyska kretsarna. Frågan 



om kretsbeväpningen i de västra 



kretsarna 1650—52. 



Kongresserna i Münster och Osnabrück hade gjort slut 

 på kriget i Tyskland, men fredens lugn skänkte de det icke. 

 På de besegrades sida hade man hoppats att förlora mindre, 

 på segrarnes att vinna mera, än hvad som skedt var. Det 

 skriftligt fixerade resultatet af den långa fredsunderhandlin- 

 gen var ett fördrag, åtminstone i någon del aftvunget alla 

 partier, fullt af oklarheter och halflösta frågor. Och om ock 

 vapnen hvilade, så låg ännu kvar, spridd vida öfver rikets 

 område, den brokiga här, som kämpat med i den långa stri- 

 den, ingalunda obenägen att ånyo börja sitt blodiga handt- 

 värk och utöfvande våldsamheter, så mycket svårare att 

 fördraga, som de numera hägnades af den officiella freden. 



Den stora dagen i Münster, den 24 oktober 1648, hade 

 dessutom lagt endast den första grunden till pacifikationen. 

 Den viktiga frågan att bringa freden till utförande, reglera 

 detaljerna för utrymningen och afdankningen, „de fasta plat- 

 sernas evakuation och truppernas exauktoration", samt många 

 andra med den, var ännu olöst. I april 1649 öppnades för 



