

63 



koiiisten af Kristinas instruktion upptagits af Vorburg, med- 

 delade han i medlet af april de i Frankfurt församlade re- 

 presentanterna hennes beslut i en längre muntlig och skrift- 

 lig proposition J ), hållen i en viss pompös ton och för öfrigt 

 i ordalag, som knappast kunde ingifva andra tankar, än att 

 drottningens afsikter gingo längre, än hennes order till ho- 

 nom egentligen gaf vid handen 2 ). 



Svaret blef mångordiga tacksägelser för drottningens if- 

 ver att upprätthålla freden och „honorera församlingen" samt 

 löften att referera till principalerna, men därjämte antydnin- 

 gar om huru svår underhandlingen var, då alla ständer icke 

 biträdt diskussionen på konventet och andra, särskildt staden 

 Frankfurt, redan började draga sig tillbaka 3 ). Man uppma- 

 nade därför Snoilsky att vända sig till stadens magistrat och 

 med omtalande af Kristinas benägenhet för förbundsplanen 

 ånyo på detta håll försöka väcka ifvern för den samma. Och 

 Snoilsky följde rådet. Han skördade nya loford om huru 

 man hade Sverge att tacka „für das erhaltene Wort Gottes 

 und diesen erlangten Frieden". För sin del hade man inga- 

 lunda haft för afsikt att separera sig från de öfriga; 

 man ville blott icke „öfverila sig 14 , ville se, hvad de andra 

 kretsarna skulle göra; det var strassburgarne, som egentli- 



*) Propositionen äfven i tryck — dock utan angifvande af dat. 

 ock år; finnes bl. a. i flygskriftssaml. i riksbiblioteket i Stockholm. 

 Aftryck i Theatr. Europ. VU. 4 ff. 



2 ) Att drottning Kristina med det understöd hon skänkte stän- 

 dernas sammanslutningsförsök afsåg att vända rörelsen till sin förmån, 

 har man, där man kommit att beröra dessa frågor, äfven i den nyare 

 tyska litteraturen ansett sig kunna taga för gifvet. Köcher, 23; 



*) Äfven den kölnska gesandten, som lämnat Frankfurt kort ef- 

 ter undertecknandet af recessen i mars, hade ännu icke återvändt. Sn. 

 — K. G. 19 april 1651. [A. S.] 



