75 



sin deputation till Frankfurt. I oktober ankom den 1 ); och 

 i december infann sig slutligen deputationen äfven från den 

 schwabiska kretsen 2 ), för att också den i sin tur högtidligt 

 förklara för Oxenstierna, att den var sänd att drifva på 

 Frankenthals evakuation och hade för afsikt att tillsamman 

 med de öfriga kretsarnas representanter börja en kraftig be- 

 arbetning för fredens fullkomliga säkerställande 3 ). Man väntade 

 från svenskt håll med en viss tillförsikt att ändtligen få ett 

 resultat till stånd 4 ). Men resultatet blef det minsta möjliga. 

 De två deputationerna hade ingen order att tala om „författ- 

 ningen", utan endast om exekutionen i allmänhet 5 ). Ännu 

 i medlet af januari hade de schwabiska representanterna icke 

 ens anmält sig för konventet i Frankfurt 6 ). 



Bärtigen af Lothringen hade genom det jiilichska kriget 

 mellan Brandenburg och Neuburg fått en välkommen anled- 

 ning att utsträcka sina plundringar vid Rhen. Den unga 

 pfalzgrefven Filip Wilhelm hade nämligen icke tvekat att i 

 nödens stund värfva hans bundsförvantskap mot sin hatade 

 fiende. På sommaren 1651 inkvarterade härtig Karl i själfva 

 värket ett antal trupper i kurfurstens cleviska länder och 

 grefskapet Mark. Nu, i december, sedan krigslarmet mellan 

 Brandenburg och Neuburg redan upphört, spordes, att han 

 med 30 hela regementen gått öfver Mosel åt Rhen-trak- 



*) B. O. — K. G. 4 okt. 1651. [A. S.] 



2 ) Sn. — K. G. 29 nov. 1651. [A. S:] 



3 ) B. O. — K. G. 10 jan. 1652. [A. S.] 



4 ) Sn. — K. G. 4 okt. 1651; 3 jan. 1652. [A. SJ 



5 ) Sn. — K. 4 okt. 1651; B. 0. — K. G. 14 febr. 1652. [A. S.] 

 fl ) Sn. — K. G. 3 jan. 1652. [A. S.] De frankiska kade i oktober 



kommunicerat med det samma, men endast „in particulari". 



