79 



instruktionen snart vore att emotse 1 ). d'Avaugour hade att 

 meddela samma resultat 2 ). 



Närmast hade påminnelsen till följd nya bearbetningar 

 af de församlade representanterna, särskildt den schwa- 

 biska kretsens, hos Volmar för att påskynda den frankenthal- 

 ska och heilbronnska evakuationen. Och Volmars utlåtande — 

 som naturligtvis åtföljdes af en uttrycklig reservation mot alla 

 möjligen ånyo upptagna planer om „publika sammanslutning- 

 gar" af ständerna 3 ) — var nu ändtligen mera lofvande än 

 förut. Redan i december 1651 hade i själfva värket, efter 

 åtskilliga underhandlingar mellan kurfursten af Pfalz och 

 kejsarhofvet, den förre i den frankenthalska frågan afgifvit 

 en resolution, som bildade en antaglig utgångspunkt för en 

 slutlig lösning af den samma 4 ). Den 20 januari 1652 kunde 

 sedan representanterna för de fyra kretsarna på konventet i 

 Frankfurt med en anhållan om snabbaste inlevererande af de 

 resterande satisfaktionsmedlen underrätta kurfursten af Sach- 



») B. O. — K. G. 10 jan. 1652 [A. S.] 



2 ) B. O. — K. G. 21 febr. 1652. [A. S.] 



3 ) B. O. — K. G. 10 januari 1651 . . . „mässen Er (Volmar) diser 

 Tagen den Chnr Maintzischen Gesandten zu sich erfordert, und inme, 

 was zu disein intent fürträglich vorgehalten, darbeij erwehuet, wie man 

 hoffen wolte, dass dergleichen publique zusammentrettungen weil Sie 

 sowol Ihrer Kaijserl. M:t alss der Cron Spanien etlicher mässen suspect, 

 nit würden fomentiret sondern underlassen werden . . . Worüber dann", 

 fortsätter Oxenstierna senare, „ettliche nit geringen scrupel fassen 

 wollen, dass denen Ständten von denjenigen orten her, da Jhnen sonsten 

 die maiste hülff und beförderung widerfahren solte, an dessen Platz die 

 hand gleichsamb wil gebunden: und nicht zu gelassen werden, Jhr bes- 

 tes communi studio et fervore zu beobachten". 



4 ) Mera detaljerad framställning härom bl. a. hos ZwieAineck-Sü- 

 denhorst, I. 147 f., och i Theatr. Europ. VII. 9 f. 



