81 



förströ dem 1 ). Men det fans också mäktigare inflytanden än 

 Fredrik Wilhelms. 



De första dagarna af juni infann sig Vorburg hos Oxen- 

 stierna för att anmäla, att kurfursten hemkallat honom. Han 

 hemstälde tillika till den svenska representantens afgörande, 

 om det kanske icke, då Volmar numera afgifvit bindande löfte 

 om de lothringska platsernas evakuation, vore bäst att „acquies- 

 cera" i någon mån 2 ). Kort därpå afreste Volmar, och samma 



*) På en resa till Johan Filip i Würzburg våren 1652 samman- 

 träffade d'Avaugour därstädes med den brandenburgska gesandten Ewald 

 v. Kleist, hvilken — efter hvad Oxenstierna efter dAvaugours medde- 

 lande vet att förmäla — försökte intaga kurfursten „mit ungleichen 

 impressionen" mot Sverge „und von Jro hierum" (i den pommerska 

 frågan) „consilium et operam begehre, ein gleiches auch an den übrigen 

 Churfl. höfen ebenmässig intendire", . . . Från Würzburg reste han i li- 

 kadan afsikt till München (B. O. — K. G. 17 april. [A. S.] Jfr. Malmström, 

 Bidrag till svenska Pommerns hist. 1630—51. 137). Den brandenburg- 

 ska agitationen neutraliserades dock i väsentlig mån genom det miss- 

 troende, som kurfursten själf ådragit sig med kriget mot Pfalz-Neu- 

 burg. Biörenklou försummade å sin sida icke i Wien att försöka gifva 

 kurfurstens fredsbrott tillbörlig belysning. UrTc. u. Acten, "VT. 47. 



2 ) B. O. — K. G. 29 maj 1652. [A. S.] Ännu någon månad 

 förut hade dAvaugour kommit med den hälsning från Würzburg, att 

 kurfursten hoppades (desideriren theten), „weil der Fride bisshero, in 

 gegenwart der beeden Cronen Ministern, gleichwol ein und andern riss 

 erleiden müssen, und dahero zu besorgen, es dörffte solcher ins künfftige, 

 ohne beeder Cronen darüber ferner waltende cräfftige manutenenz, alss- 

 dann noch umb ein mehrers periclitiren und durchlöchert werden, es 

 wolten diselbe, zumalen Jre Kön: Mait:" (d. v. s. den svenska drottnin- 

 gen) „die hand darvon nicht sin eken lassen, sondern durch dero mitthülff 

 darbeij noch so lang coneurriren, biss alles zur perfecten Bichtigkeit 

 gebracht und das Böm: Beich in seine gewüntschte Sicherheit gesetzet 

 worden". B. O. — K. G. 17 april 1652. [A. S.] Jfr. kurfurstens uttalande 

 i anledning af Hildesheimalliansens afslutande följ. kap. 



