II. 



Hildeslieimalliansen. Mgan om kretsbeväpningen i 



nedersachsiska ocli westfaliska kretsen 1651—53. Den 



brandenMrgska unionsplaneiL. 



Sverge hade genom westfaliska freden lagt under sig 

 tyska länder både vid Östersjöns och Nordsjöns södra kust. 

 Vid Oders utlopp ägde det numera Vorpommern och Rügen 

 samt en sträcka af Hinterpommern med Wollin; i Mecklen- 

 burg staden Wismar. Vid Elbes och Wesers mynningar för- 

 värfvade det ärkebiskopsstiftet Bremen och biskopsstiftet Ver- 

 den, hvartdera såsom sekulariseradt härtigdöme. De nyvunna 

 områdena voro fördelade på tre af rikets tio kretsar. Och 

 inom alla dem inträdde Sverge i de växlande och hvarandra 

 korsande underhandlingar, som sysselsatte de tyska stän- 

 derna efter westfaliska freden; senast i den öfversachsiska, 

 tidigast i den nedersachsiska kretsen. 



Men Sverges maktställning inom de tre kretsarna hade 

 icke utgått så bestämdt begränsad och konsoliderad ur freds- 

 slutet, att åtskilligt i detta afseende ännu icke skulle åter- 

 stått att göra, såväl i fråga om fastställande af rättigheter 

 och territoriala förhållanden som ordnande af styrelse och 

 förvaltning i de nyförvärfvade provinserna. Och i hvar och 



