89 



en af de tre kretsarna funnos furstar, hvilka med mera 

 energi än drottning Kristina sträfvade att göra sitt infly- 

 tande gällande i Tysklands inre politiska lif. Efter alt hvad 

 man kan se, hyste också drottningen och hennes omgifning 

 ingalunda större förhoppning, att en handräckning från Sver- 

 ges sida till ständerna vid deras försök att förvärkliga sina 

 defensions- och förbundsplaner skulle medföra bättre resultat i 

 kretsarna i nedra Tyskland, än i Frankfurt och Nürnberg. 

 Man tviflade särskildt, förklarade pfalzgrefven för Chanut, 

 att man skulle kunna förmå de sachsiska och den westfaliska 

 kretsen, hvilka dock minst ruinerats genom kriget och hvil- 

 kas biträde sålunda vore af så mycket större betydelse, till 

 fullgörande af garantin. Svenskarna viste, heter det — själf- 

 fallet i anledning af konflikten i Pommern, — att man icke 

 kunde räkna mycket på kurfursten af Brandenburg, „de viste", 

 yttrar sig fransmannen, „att furstarna af Braunschweig och 

 Lüneburg hatade dem och stodo i förbund med Danmark" *). 

 Chanuts meddelande öfverensstämmer väl med det envisa 



*) Chanut — de Briemie 14 jan. 1651. Suède Vol. XVI. [A. R], 

 Ett meddelande af Chanut af äldre datum i samma auda kan förtjäna 

 anföras, emedan det bekräftats af drottning Kristina i en af hennes 

 egenhändigamariginalanmärkningar till L. de V:s memoirer. „Svenskarna 

 voro öfvertygade", refererar den franska memoirförfattaren, på grund 

 af Chanuts depescher från Stockholm i november 1617, „att Tyskarna 

 hyste emot dem och Frankrike ett dödligt hat, som de ej kunde dölja ; 

 nästan vid alla företräden och besök af Herr Chanut talades derom" . . . 

 Kristina tillägger : „Detta är sant". Anteckningar om det som till- 

 dragit sig i Sverige ifrån år 1645 till år 1649; samlade . . . ur Cha- 

 nuts bref växling.. Tillika med drottning Christinas egenhändiga An- 

 märkningar vid Herr Chanuts uppgifter . . . (öfvers. från franskan), 

 203; Jfr. Mémoires de Chanut, I. 199. Anmärkningarna, som bifogats 

 endast den första delen af memoirsamlingen, äro som kändt nedskrifna 

 i Rom långt efter den tid memoirerna skildra. 



