104 



hade i furstehuset redan tidigare följt en sådan politik 1 ). 

 Då kondirektoriet ständigt låg i furstehusets händer, medan 

 direktoriet regelmässigt från kretsdag till kretsdag alterne- 

 rade mellan Magdeburg och Sverge-Bremen, skulle hufvud- 

 inflytandet vid kretsens politiska ledning afgjordt tillfalla 

 furstehuset. För att förvärfva äfven den militära, gälde det 

 att vinna platserna i kretsens krigskollegium, hvilket sam- 

 mansattes af kretsöfversten, som ägde kommandot öfver krets- 

 armén, öfveruppsikten öfver milisen o. s. v., samt hans „nach- 

 och zugeordnete", som i allmänhet skulle biträda honom 

 och i fall af behof handhafva hans värf. För kretsöfverste- 

 ämbetet tänkte man närmast på den celliska härtigen, onek- 

 ligen den dådkraftigaste af furstehusets regenter. Genom 

 beslutet att icke inkalla Bremen till kretsdagen, men hän- 

 skjuta frågan om dess riksomedelbarhet till den sammas af- 

 görande — den kunde ju sedan i sin ordning hänvisa saken 

 till riksdagen, — skulle man ytterligare tillförsäkra sig Sver- 

 ges tillmötesgående och tillika hålla utvägen öppen att antaga 

 sig staden, om den utländska kronan ville drifva sina försök 

 att lägga den under sitt välde altför långt. 



Efter braunschweigarnas separatkonfereuser vidtog un- 

 derhandlingen mellan dem, de kasselska och stadiska sände- 

 buden. De sistnämda voro kansler Stucke och bremiska 

 kanslirådet Adolf Benedikt Marschalk 2 ). Man fann dem i 



1 ) Köcher, 23. 



2 ) Bremiska regeringens och kommissionens skrifvelser för år 

 1652 saknas tyvärr i arkivet i Stockholm (det sista hrefvet af år 1651 

 är dateradt 12 dec, det därpå följande 23 dec. 1652; jfr Zetterqvist, 

 140 not). Bristen är så mycket kännbarare, som hvarken arkivet i 

 Hannover (där dock den stadiska afdelningen ännu torde vara ofull- 

 ständigt ordnad) eller någon af de särskilda samlingar i arkivet i Stock- 

 holm, hvilka innehålla skrifvelser från regerings- och kommissionsmed- 



