113 



gressen „och det, som passerat mellan honom och de braun- 

 schweigska, den münsterska, den hessiska och den pader- 

 bornska gesandten", lät hon såsom öfverensstämmande med 

 ifrågavarande recess och sin egen intention sig „väl behaga" 2 ). 

 Men först efter upprepade påminnelser insände hon, i bör- 

 jan af april 1653, sin ratifikation för Paderborns upptagande 

 i förbundet 3 ) ; och om detaljorder för kretsdagen anhöll 

 Stucke förgäfves. I alternationsfrågan var drottningen ut- 

 förligare. Hon påminde om sin tidigare skrifvelse och var 

 färdig att för närmaste kretsdag öfverlämna direktionen åt 

 Magdeburg; men att göra det för härtigens hela lifstid 

 kunde hon ej: det var emot fredsinstrumentet samt kunde 

 för framtiden blifva henne „prejudicerligt"; efter den blif- 

 vande kretsdagen skulle alternationen börja. En kretsdag 

 ansåg hon, meddelade hon kanslern i slutet af september, 

 för allehanda orsaker „icke otjänlig" : och då Magdeburg 

 ville sammankalla den ännu före riksdagen, så höll hon för 

 sitt intresse „högnödigt", att någon i hennes namn skulle 

 bivista den samma, för att „ett så mycket bättre fundament 

 skulle läggas för den blifvande riksförsamlingen och man på 

 den samma å kretsens vägnar skulle kunna tala med så mycket 



hållning på konferensen i Hameln kan på grund af bristande källor 

 icke gifvas. Antagligen var kanslerns ställning ganska svår. Drott- 

 ningens ofvananförda order var ju ett veritabelt orakelspråk, och efter 

 hvad man kan se, var den det enda rättesnöre han hade. 



J ) St. — K. M. 28 aug. och 3 sept. 1652 (enl. K. M. — St. 18 

 sept. 1652). [A. H. och A. S.] 



-) K. M. — St. 18 sept. 1652. [A. H. och A. S.] 

 3 ) Landtgrefven — brem. regeringen 22 jan. 1653 (kop.). Kö- 

 nigsm. — K. M. 15 febr.; Königsm och Erskein — K. M. 8 april 

 1653. [A. S.] K. M. — Königsm. 26 mars; 23 april 1653. [A. H. 

 -och A. S.] 



8 



