115 



och Sverge föra direktoriet på den samma. En protest från 

 staden Bremen, öfver att den uteslutits från kretsdagen, till- 

 bakavisades. Och ännu i en annan fråga utföll församlingens 

 beslut afgjordt till Sverges förmån. Samtidigt som neder- 

 sachsiska kretsens ständer konfererade i Lüneburg, gingo ri- 

 kets kurfurstar till råds med kejsaren i Prag, dit denne in- 

 bjudit dem för att få enstämmighet till stånd såväl angående 

 det romerska konungavalet som i rikspolitikens öfriga frågor. 

 Fredrik Wilhelm af Brandenburg, som längst dröjt att in- 

 finna sig till sammankomsten, lyckades här ändtligen drifva 

 sin bearbetning mot Sverge till äskadt mål. Han afgaf sin 

 röst till prins Ferdinands val endast mot en uttrycklig för- 

 bindelse *) af kejsaren, att Sverge hvarken skulle belänas 

 med sina tyska länder eller erhålla säte och stämma på riks- 

 dagen i Regensburg, innan det utrymt Hinterpommern och 

 gifvit med sig i tvisten där. För att göra pressionen på 

 drottning Kristina så mycket starkare lät kurfursten sina re- 

 presentanter för Halberstadt äfven i Lüneburg aflägga en hög- 

 tidlig gensaga mot Sverges admission till kretsdagen. Men 

 Fredrik Wilhelm lyckades icke lika bra här som i Prag; 

 förbundet med braunschweigarna tillförsäkrade Sverge segern, 

 och brandenburgarnas protest blef fåfäng. 



Om man sålunda på svenskt håll fick sina önsknings- 

 mål uppfylda med braunschweigarnas tillhjälp, så sparade 

 man icke med gentjänster, då det blef fråga om kretsämbetenas 

 besättande. Härtig Kristian Ludvig af Celle valdes på för- 

 slag af Stucke och Marschalk till kretsöfverste ; till „nach- 

 geordnet" härtig August af Wolfenbüttel och till „zugeordnete" 

 härtig Georg Wilhelm af Hannover, härtig Fredrik af Hol- 

 stein-Gottorp samt härtigen af Schwerin. I en birecess till 



*) v. Meiern, Acta comitialia Ratisbouensia. I. 21. Jrf. ofvan p. 83 f. 



