122 



stadiska regeringens goda lynne, men man började i stället 

 på den pågående riksdagen i Regensburg värka för Bremens 

 sak. Inom kort var vänskapsförhållandet mellan Braunschweig 

 och Sverge i betänklig grad försvagadt. 



Under dessa yttringar af stigande missämja i neder- 

 sachsiska kretsen ankom i juli 1653 inbjudning till en krets- 

 dag för den westfaliska i Essen l ). 



Sverge intresserade i westfaliska kretsen för härtigdö- 

 met Verden, Braunschweig för grefskapen Hoya och Diep- 

 holz, Kassel för grefskapet Schaumburg. Hildesheimarna hade 

 således hvar och en besittningar där. Men om det visade 

 sig svårt att genomföra en reorganisation af kretsförfattnin- 

 gen i Nedersachsen, så blef det ännu mycket svårare i West- 

 falen. Nedersachsiska kretsen var så godt som uteslutande 

 protestantisk; i den westfaliska däremot funnos 16 katolska 

 röster 2 ) mot 25 protestantiska, och katolikerna voro de vida 

 vägnar mäktigare. Direktoriet i kretsen alternerade mellan 

 biskopen af Münster och härtigen af Jülich-Cleve-Berg. Men 

 de julich-cleviska länderna voro delade mellan Brandenburg 

 och Neuburg. Frågan, hvilken af de två delinnehafvarena skulle 

 utöfva direktorialrätten, var sålunda tvifvelaktig. Särskilda 

 gånger hade man försökt få till stånd en öfverenskommelse, 

 men städse utan resultat. Denna gång var kallelsen till 

 kretsdagen utfärdad af biskopen, Kristoffer Bernhard von 

 Galen och pfalzgrefven, den orolige, äregirige, ständigt med 



1 ) Se för det följ. i allin. Erdmaniisdörffer-Oncken, 194. Köcher. 

 81 ff. Erdmannsdörffer, Graf Waldeck. 170 ff. ürk. u. Acten, V. 601 ff. 

 VI. 474 ff. Jfr. Krebs, Beiträge zur Gesch. der Politik der Pfalzgrafen 

 Wolfgang Wilhelm und Philipp Wilhelm von Neuburg in den Jahren 

 1630 bis 1660. (Zeitschr. des historischen Vereins für Schwaben und 

 Neuburg 1886). 71. Joachim, 20 f. 



2 ) Köcher anger 17. 



