124 



drottningen skulle gilla det 1 ). I alla fall afsände regeringen 

 en sekreterare till Essen för att gifva akt på förhandlin- 

 garna 2 ). En skrifvelse från Kristina i medlet af september 

 förklarade kort om godt, att hon gillade regeringens svar 

 och tillvägagående 3 ). 



Det visade sig emellertid snart, att pfalzgrefven och 

 biskopen med sitt sammankallande af kretsdagen afsågo att 

 genomföra sitt och det katolska partiets välde i kretsen 

 samt utesluta Brandenburg från alt inflytande i den samma. 

 Filip Wilhelm och Kristoffer Bernhard genom drefvo nämli- 

 gen i Essen, att de neuburgska sändebuden ensamma icke 

 blott ägde att innehafva direktoriet, utan äfven att afgifva 

 totalvotum för samtliga de Jülich- cle viska länderna. De kur- 

 furstliga representanterna för Cleve-Berg förvägrades säte och 

 stämma och afreste, sedan de aflagt en protest. 



Nu hade det katolska partiet så mycket friare händer. 

 Man beslöt att ställa kretsen „i författning" och uppbringa 

 en truppstyrka af 4,000 man. Till kretsöfverste och befäl- 

 hafvare öfver armén valdes den neuburgska fältmarskalken 

 Johan v. Reuschenberg, hvilken gälde för att vara en bitter 

 fiende till de evangeliske. De öfvermannade protestantiska 

 ständerna uteslötos ur alla kretsens ämbeten. De afgåfvo 

 en kraftig protest och genomdrefvo i själfva värket, att 

 kretsdagen suspenderades, och att alla dess beslut beteckna- 

 des som interimistiska. Tillika öfverenskommo de om en 

 särskild sammankomst i Minden för att jämte representanter 

 för Fredrik Wilhelm af Brandenburg rådgöra om gemensamma 



J ) Königsm. och Erskein — de utskrifvande furstarna i westf. 

 kretsen 23 aug. 1653 (kop.). [A. S.] 

 2 ) Urk. u. Acten, VI. 476. 

 ■>) K. M. — brem. reger. 10 sept. 1653. [A. H.] 



