125 



mått och steg i anledning af pfalzgrefvens och biskopens 

 tilltag. 



Regeringen i Bremen underlät icke att förena sig i de 

 evangeliskes protest. Köningsmarck och Erskein försökte t. o. 

 m., att genom mellanhand bearbeta Hessen och Braunschweig 

 för att få valet af kretsöfverste upphäfdt 1 ). Landtgrefven 

 påminde å sin sida i en skrifvelse regeringen, om huru vik- 

 tigt det vore att sända representanter till protestanternas 

 sammankomst för att „reparera skadan af kretsdagen i Es- 

 sen" 2 ), och snart följde en inbjudning från Braunschweig till 

 konferensen i Minden 3 ). 



I början af december afgick ändtligen äfven från Stock- 

 holm en närmare upplysning angående drottningens hållning- 

 till defensionsplanerna i westfaliska kretsen och de betydelse- 

 fulla händelserna på kretsdagen. Hon hade af regeringens 

 redogörelser förnummit, hvad som passerat och interimsvis 

 blifvit beslutet och hvarför församlingen skingrats, samt lät, 

 så vidt på henne ankom, hvad som beslutits i fråga om 

 kretsförfattningen „sig i nåder väl behaga" — det är som 

 synes drottningens stående svar till sina representanter. Hon 

 skulle, om det komme till effekt, icke för sin del undan- 

 draga sig att uppställa sin kvot för härtigdömet Verden. 

 Hvad valet af kretsöfverste beträffade, skulle de emellertid 

 på alt sätt kontestera hennes „dissensus" samt animera äfven 

 de andra intressenterna i likartad riktning 4 ). 



x ) Königsm. och Erskein — K. M. 9, 19 nov. 1653. [A. S.] 



2 ) Landtgrefven — brem. reger. 29 okt. 1653 (kop.). [A. S.] 



3 ) Köcher, 115. 



4 ) R. R. — kommissarierna i Bremen 29 nov. 1653. [A. S.] Äf- 

 ven på frauskt håll följde man med vaket öga planerna på en beväp- 

 ning i westfaliska kretsen, och man beklagade af hjärtat, att försöken 

 att genomföra den misslyckats. Att det österrikiska inflytandet bi- 



