132 



garna i november hade därjämte de tre härtigarna af Braun- 

 schweig-Lüneburg ånyo anhållit om kunglig resolution på 

 den begäran de framstält i augusti, att skansbyggnaderna vid 

 Weser och Aller skulle upphöra 1 ). Det var klart, att frågan 

 skulle tagas upp på den förestående sammankomsten af de 

 evangeliska, och lika klart, att man i Stade ville undvika att 

 besvara den. Königsmarck och Erskein ville uppskjuta kon- 

 ventet i Minden, till dess skansbyggnaderna vore färdiga, 

 riksdagen slut och Kristinas resolution möjligen skulle an- 

 komma 2 ). För att vinna tid riktade de en anhållan till 

 medkretsständerna om utförlig kommunikation angående för- 

 handlingarna i Essen 3 ). I medlet af januari hade de inhän- 

 digat en sådan och därjämte nya påminnelser från Celle och 

 Wolfenbüttel om nödvändigheten att sända representanter till 

 Minden, men en order från Kristina väntade de förgäfves i ). 

 Det var således ingen annan råd än att begära uppskof 

 för konventet af braunschweigarna med upplysning, att man 

 måste vänta instruktion från Stockholm 5 ), och att rikta en 

 ny anhållan om resolution till Kristina 6 ). Königsmarck och 

 Erskein ansågo sig ännu en gång för drottningen böra på- 



gesandterna i Regensburg-, i hvilken hon anbefaller dem att i den jü- 

 licbska successionsfrågan, som under förhandlingarna i Osnabrück kän- 

 skjutits till riksdagen, på alt sätt kooperera med pfalzgrefvens ombud 

 och de zweibriickenska gesandterna. R. R. 1 febr. 1654. [A. S.] 



1 ) De braunschw. härtigarna — brem. reger. 20 nov. 1653; kop. 

 med Königsm. och Erskeins — K. M. 13 jan. 1654. [A. S.] 



2 ) Königsm. och Erskein — K. M. 13 jan. 1654. [A. S.] 



3 ) Königsm. och Erskein — K. M. 26 nov. 1653. [A. S.] 

 Köcher, 115. 



*) Källa ofvan not 2. 

 r> ) Köcher, 118, not 3. 

 6 ) Königsm. och Erskein — K. M. 13 jan. 1654. [A. S.j 



