138 



kurfurstens reception i Hildesheimalliansen samt slutligen 

 förslaget att sammankalla en kretsdag för att fullborda kret- 

 sens reorganisation och för att få „godt förstånd" mellan di- 

 rektoriet och kondirektoriet i den samma. 



Ännu ansågo sig de stadiska representanterna böra 

 kontestera all möjlig lust att upprätthålla vänskapen med 

 furstehuset. Om kurfurstens reception i Hildesheimalliansen 

 kunde de visserligen alt fortfarande icke yttra sig, då de ej 

 emottagit drottningens resolution. Men de lofvade försöka 

 förhindra yärfningarna och t. o. m. taga del i en af furste- 

 huset planerad expedition mot härtigen af Lothringen och 

 Condé 1 ). Äfven konventet i Minden gåfve de löfte om 

 att man från Stade skulle bivista, men de begagnade sig 

 af tillfället att ytterligare uppskjuta det genom att utfästa 

 som villkor för deltagandet, att den celliska regeringen innan 

 dess sammanträdande skulle sända den bremiska alla de akt- 

 stycken den behöfde för sin information. Vid kretsdagsbe- 

 slutet i Lüneburg lofvade de hålla fast, men på braunschwei- 

 garnas förslag att stärka kretsdefensionen ville de icke gå in. 



Och det var i sanning mycket begärdt, att man i Stade 

 alt fortfarande skulle främja braunschweigarnas inflytande i 

 kretsen, medan furstehuset, af hvilket man dock tykte sig 

 hafva anledning att vänta tillmötesgående i den bremiska frå- 

 gan, småningom i anledning af den samma stälde hela riket 

 i harnesk mot Sverge. När under underhandlingen i Stade 

 frågan om furstehusets hållning i Sverges konflikt med Bre- 

 men togs upp, blef det klart, att de löften man från svenskt 

 håll gifvit icke voro mycket att bygga på. Utan att längre 



*) Någon inskränkning i dessa löften omnänmes icke i Königs- 

 niarcks ock Erskeins relation; något samtal mellan braunsckweigarna 

 ock Erskein icke kaller. Jfr Köcher. 



